Mötet den 7 oktober 1899. 13 



Hjalmar Neiglick ^) och hade enligt hans uppgift 5 å 6 år se- 

 nare märkbart förökat sig å samma ställe^). 



Neslea paniculcita (L.) Desv. och Dracoceplialum thymifio- 

 rum L. iakttogos hvardera för första gången i Finland på 1850- 

 talet^); de synas hkaledes hafva inkommit från Ryssland. Ehuru 

 hvardera iakttagits på ganska många ställen, är det dock ej 

 alldeles säkert att de fullt naturaliserat sig; åtminstone antydes 

 i flere uppgifter att de direkte inkommit med utländskt frö, 

 men i allmänhet namnes ingenting om deras fortbestånd '*). Det 

 bör dock anmärkas att Dracoceplialum år 1882 återsågs af Sae- 

 lan på samma ställe vid Villmanstrand, där den ursprungligen 

 tagits af Simming, och att den 1882 förekom i stor myckenhet 

 därstädes ^). Likaså förekom den alla år från 1882 — 1890 vid 

 Barkarila nära Villmanstrand ^). 



Hvad PimpmeUa magna L. angår, misstänker jag, att den 

 i Libelitz, där den tagits 1869 af Europaeus & Hällström, varit 

 endast tillfällig. 



Alla de hittills anförda växterna upptagas i allmänhet, 

 ehuru delvis med tvekan, såsom inhemska. Emellertid torde 

 det i sammanhang härmed vara skäl att omnämna ett par väx- 

 ter, hvilka ännu knappast kunna anses fullt naturahserade. 



Endast i Helsingfors förekommer Impatiens parviftora DC, 

 som är hemma från Altai och Alatau. Iakttagen i botaniska 

 trädgården af prof. Elmgren redan före 1860, förekommer den 



1) Medd. VI p. 191. 



2) Ännu 1894 fanns den i Ruskeala, ehuru »vähässä määrässä»: R. 

 Wegelius i H. M. F. 



3) Ssel. Ö. Nyl. p. 23 och 36. 



4) Sa;l. Ö. Nyl. 1. c, Norrl. s. ö. Tav. p. 142, Eur. & H. — I Medd. 

 XXII p. 38 namnes visserligen att Dracocephaluni förekommer alla år vid 

 Vasa ångkvarn, men här förekomma, såsom kändt, för det mesta alldeles 

 tillfäUiga arter. 



5) Sselan har ytterligare meddelat mig att Dracoceplialum 1882 förekom 

 talrikt på vallar i Viborg och att den sålunda tyckes hafva blifvit bofast 

 på dessa ställen. 



