M Mötet den 2 december 1899. 



fortplantningssätt bildar ett öfvergångsstadium mellan den hos 

 de ovipara fiskarne vanliga och fortplantningen hos de vivipara 

 fiskarne. 



Tillsammans med dr R. K o Is ter håller jag för närvande 

 på att undersöka äggens utveckling inom ovariet hos de anförda 

 två simparterna. 



Föredrogs följande meddelande 



Anteckningar om Acarider samlade i hö 



af 

 Erik Nordenskiöld. 



De acarider, hvilka i detta meddelande skola beröras, äro, 

 kan man säga, okända utom kretsen af ett fåtal specialister på 

 acaridforskningens område. — Under namnet hö-acarider har 

 jag sammanfört ett antal acarider ur särskilda familjer inom 

 ordningen Prostigmata, hvilka hafva gemensamt föga mer än en 

 mikroskopisk storlek, större eller mindre snabbhet i rörelser, 

 samt en alldeles egendomlig vistelseort. Samlar man på våren 

 och försommaren det på golfven i toma lador kvarblifna 

 höaffallet och undersöker det på hvitt papper utbredda smolket 

 med förstoringsglas, så finner man, därest ej höet är unket eller 

 alltför torrt, ett ganska stort' antal acarider: till största delen 

 former, hvilka sällan anträffas å andra lokaler. — Detta acaridlif 

 är så mycket mer i ögonen fallande som detsamma nästan 

 allena beherskar sitt område; då och då anträffas tillsammans 

 med hö-acariderna någon enstaka podurid, skalbagge eller oribatid, 

 hvilka kunna betraktas som tillfälliga gäster inom hö-acaridernas 

 landamären. — De höfyndorter, hvilka erbjuda entomologen så 

 många intressanta fynd, komma ej i fråga, när det gäller upp- 

 sökandet af denna egendomliga, på individer mera än på arter 

 och slägten rika acaridverld. För entomologen äro halfför- 

 multnade höstacksbottnar, smolk, nedfallet under eller omkring 

 lador, de bästa fyndorterna, och sammastädes erhåller acarid- 

 samlaren visserligen rika skördar af oribatider och gamasider, 



