Om ett fynd i Finland af Scirpus parvulus Röm. 

 et Sch. och dess skotttayggnad. 



af 

 Charles Emil Boldt. 



(Föredraget den 7 oktober 1899). 



Senaste sommar, i juli 18-99, fann jag på Emsalö-landet i 

 Borgå skärgård uti en mindre vattensamling några steg från 

 Kattslät torp invid Svartbäcks fjärd en om Eleocliaris acicularis 

 starkt påminnande växt, men utmärkt genom högst karaktäristi- 

 ska knölar i ändarna af trådfma utlöpare. 



Af blommor syntes ej ett spår, och det samma var fallet 

 ännu den 15 augusti, då jag för sista gången besökte platsen. 

 En jämförelse med de utförligare beskrifningar af skandinavi- 

 ska exemplar af Scirpus parvulus, hvilka lämnats af Hj. Nils- 

 son och C. Raunkiaer ^), tillåter emellertid, synes mig, intet 

 tvifvel om, att växten i fråga är nyssnämda Scirpus art. Scirpus 

 parvulus har icke tidigare iakttagits i vårt land, men är i vårt 

 västra grannland, där den första gången iakttogs sommaren 

 1887, anträffad på åtskilliga ställen utmed kusterna, äfven Öster- 

 sjö-kusten, nu senast (enligt Botaniska Notiser, 1899) så långt 

 mot norr som i Uppland. 



Den ofvannämda vattensamlingen, ett par tiotal meter i 

 omkrets, fans på en ängsartad, stenig hafsstrand med vegeta- 

 tionen till väsentlig del bildad af Jimcus Oerardi, Festiica ruhra 

 och Calamagrostis strida. Bottnen utgjordes af en blåaktig, pla- 

 stisk lera, som täcktes af ett tunt slamartadt lag, hvilket före- 

 föll att vara en produkt af i massor uppträdande snäckdjurs 



1) N. Hj. Nilsson, Scirpus parvulus Röm. et Sch. och dess när- 

 maste förvandtskaper i vår Hora. Bot. Notiser, 1888, pagg. 139 — 147. 



C. Raunkiaer, De Danske Blomsterplanters Naturhistorie. Förste Bind, 

 Kjöbenhavn 1895—1899, pagg. 435-436, 438-439. 



