102 Gh. E. Boldt, Om ett fynd i Finland af Scirpus parvulus. 



innanför bladet n:o 2 är en utlöpare. Bladet n:o 3 stöder icke 

 något skott. Basaldelen af bladet n:o 2 följer att börja med 

 den framväxande utlöparen och kommer, sedan den af denna 

 genombrutits, att omge densamma som en slida. Eljest omslu- 

 ter detta blad i likhet med det närmast följande, hvilket når 

 betydligt högre upp på strået, dettas nedersta del ytterst tätt, 

 men bägge slidorna äro dock alltid lätta att iakttaga. Det samma 

 är däremot ej fallet med skottets första blad, och häri är väl 

 att söka orsaken till, att både Nilsson och Raunkiaer omtala 

 endast tvänne blad. Att bladet n:o 1 jämförelsevis lätt förbises 

 hänger samman med den snabba följd, hvari kraftknopp efter 

 kraftknopp växer ut. Då dessa knoppar utväcklas intravagi- 

 nalt, kommer nämda blad mycket tidigt att tvingas ifrån till- 

 hörande strå, och genombrutet som det tillika blifvit af de unga 

 rötter, som brutit fram på det lodräta rhizomet, kan det då lätt 

 undgå uppmärksamheten. På tal om rötterna kan förtjäna näm- 

 nas, det de åtminstone ofta vid basen omges af slidliknande 

 bildningar, hvilka erinra om rotslidan hos gräsen, men ha samma 

 uppkomst som motsvarande bildningar kring utlöparena, dem 

 de ock fullständigt likna. 



Utlöparena äro af tvänne slag, ända i en sommar- eller 

 vmterknopp. Åtminstone 3 ä 4 utlöpare af hvartdera slaget 

 kunna utgå från samma tufva. Själfva utlöpare-delen består 

 hos bägge af tvänne förlängda mellanjeder. Huruvida det lilla 

 slidformiga bladet nedanför midten är utlöparens första eller 

 om denna har sitt förblad tätt intill moderaxeln vågar jag emel- 

 lertid ej uttala mig om. Inga rötter finnas. 



Ändknopparna äro betydligt olika hvarandra. Hos sommar- 

 utlöparen, som är ett vandrings- och förökningsmedel, är knop- 

 pen ingenting annat än en ny liten tufva i dess första anlägg- 

 ning, såsom framgår af figg. 1 och 2. Den växer omedelbart 

 ut och ger snart upphof åt nya utlöpare, som förhålla sig på 

 samma sätt. Då detta gång efter annan upprepas under samma 

 sommar, för det till uppkomsten af ett enkelt eller förgrenadt 

 system af tufvor, som alla stå i lefvande förbindelse med hvar- 

 andra genom krypande trådfina stampartier. Det hela får all- 



