146 Årsmötet den 13 maj 1900. 



Lika litet som under något föregående år har det nu 

 gångna skonat våra led: två utländska och tre inhemska leda- 

 möter hafva fallit, några af dem bortryckta från ifrig naturve- 

 tenskaplig verksamhet på hvar sitt håll. 



Den ena af de utländske forskarena var adjunkten i zoo- 

 logi vid Universitetet i Lund Carl Gustaf Thomson, som 

 afled den 19 september 1899. Hans härvarande närmaste med- 

 broder i facket, professor J. Sahlberg, har för årsredogörelsen 

 vänligen meddelat följande minnesord. 



»Bland alla tiders deskriptiva entomologer intager Thom- 

 son ett af de allra främsta rummen, och högst få af ifrågava- 

 rande forskare hafva på sin vetenskap utöfvat ett så stort in- 

 flytande som han. Med rastlös ifver egnade han sig ända från 

 ungdomen åt studiet af Skandinaviens insekter, företrädesvis 

 Goleoptera och Hymenoptera, och genom sin ovanligt skarpa 

 förmåga att iakttaga och systematisera har han blifvit banbry- 

 tare för studiet af dessa omfattande insektordningar och gifvit 

 anledning till noggrannare forskningar beträffande hithörande 

 insekter i andra länder, icke blott i Europa utan ock i andra 

 verldsdelar. Många af andra forskare förbisedda grupper af 

 små och oansenliga insekter, såsom mindre parasitsteklar och 

 flera familjer microlepidoptera, hafva först af honom blifvit full- 

 ständigare utredda och systematiskt ordnade, men också öfver 

 större, från äldre tider af naturforskare med förkärlek stude- 

 rade former, t. ex. slägtet Carahus, hafva hans arbeten sprid t 

 nytt och oväntadt ljus, som blifvit af grundläggande betydelse 

 för deras vidare studium. Äfven de systematiska vinkar, Thom- 

 son likasom i förbigående lemnat angående andra insektord- 

 ningar t. ex. Hemiptera, Diptera, Trichoptera hafva varit till 

 stor nytta för vetenskapen. 



Att här ingå på en närmare utläggning af den betydelse 

 Thomsons talrika arbeten ega i den entomologiska litteraturen 

 kan icke ifrågakomma; men vi kunna icke underlåta, att med 

 tacksamhet påminna om, att äfven den nyare forskningen be- 

 träffande vår finska insektfauna till stor del på ett eller annat 

 sätt hvilar på hans initiativ och berott af hans ledning. Med 



