170 Årsmötet den 13 maj 1900. 



efter den i en båge böjer sig mot öster förbi norra sluttningen 

 af Kuopsatunturi till Kuopsajärvis sydliga del, därifrån gränsen 

 sträcker sig nedanom södra ändan af Sieppitimturi och längs 

 norra stranden af Sieppijärvi till ryska gränsen. I vester är 

 gränsen icke så hel som i norr och söder, i ty att från Onkamo- 

 joki och Savina en djup tunga af blandade tall- och granskogar 

 sträcker sig mot öster, omslutande Selkälä by ända fram till det 

 vidsträkta Näätätunturi. Den areal denna granterräng intager 

 torde i stort kunna uppskattas till vidpass 100000 ha. 



Ej allenast på granens vanliga ståndorter, de friska kross- 

 grusmarkerna, de relativt fuktiga kärren och myrlaggarne samt 

 på lågmon har granen här nedslagit sig. Rullstensåsen och det 

 torra mosandsfältet liksom den vattensjuka myren synas inom 

 detta område erbjuda granen användbara ståndplatser. De gran- 

 varieteter, som anträffas inom detta område, äro att döma af 

 kottefjällens form och storlek samt barrens längd äfvensom 

 af granens hela växttyp: Picea excelsa var. /enmm Regel, Pifcea 

 excelsa var. europcea Teplouchoff och Ficea exelsa var. ohovata 

 Ledebour. Dessa varieteter äro blandade om hvarandra och 

 synas förekomma öfver hela området, dock sålunda att kanske 

 var. fennica prevalerar i öster jämte spridda obovata-granaT, 

 medan var europcea talrikast uppträder i vester. 



De khmatiska betingelserna på dessa nordliga bredder 

 bidraga också att gifva granen en typ, som i mycket skiljer 

 den från sydligare trakters gran. Sålunda utbildas den pelar- 

 formiga eller egentliga spetsgraneyi allmänt på de mera låg- 

 ländta terrängerna, medan den kägellika eller koniska formen 

 mera uppträder längs »vaarornas» och fjällens sluttningar. 



Då man öfverblickar denna vidsträkta granterräng kan 

 man ej underlåta att göra sig frågan, hvilka äro orsakerna till 

 denna massvisa invandring och utbredning af gran i dessa 

 trakter, hvilka dock med stor sannolikhet ursprungligen varit 

 blandbarrskogs-marker? Orsakerna äro helt visst mångahanda. 

 Som en af de förnämsta torde människans ingripande i senaste 

 tid få anses vara. 



