10 Forsius, Eriocampoides liraacina år 1908 i Lojo-trakten. 3. X. 1908. 



Med. stud. Eunar Forsius lämnade följande meddelande 



Om angrepp af Eriocampoides limacina Retz. på fruktträd 

 under sommaren 1908 i Lojo-trakten. 



Eriocampoides limacina Retz. *) tillhör tribus Hoplocampi- 

 des inom sågsteklarnas underordning och har med fruktträd 

 blifvit spridd öfver större delen af världen. Nästan öfverallt har 

 den tidtals förökats i större grad och ofta förorsakat skada. 

 I vårt land har denna art likaledes vunnit stor spridning och 

 torde hafva samma utbredning som päron- och körsbärsträden. 

 I de redogörelser statsentomologen, doktor E. Re uter, årligen 

 lämnat öfver skadeinsekternas uppträdande omtalas denna art 

 flerstädes under namn af körsbärssågstekeln (Blennocampa (Erio- 

 campa) adumbrata Klg). 



I Lojo-trakten har körsbärssågstekeln årligen förekommit 

 sedan lång tid tillbaka, ehuru intill år 1908 endast i mindre 

 antal. Senaste sommar uppträdde den oformodadt massvis i 

 Karislojo å Suurniemi gård, där dess larver totalt skeletterade 

 löfverket på ett antal unga päronträd och, ehuru i mindre 

 grad, förstörde bladytorna på en del körsbärsträd. 



De ytterst kännspaka, med ett mörkt slemlager beklädda, 

 snigellika larverna observerades tidigast i medlet af juli. Den 

 fullt utbildade insekten flyger i slutet af juni, men undgår 

 lätt uppmärksamheten och kan på grund af sin korta, endast 

 några dagar omfattande flygtid knappast blifva föremål för ut- 

 rotningsförsök. Äggen införas med sågens tillhjälp i bladen 

 och gifva efter någon tid upphof till ljusgröna, platta, päron- 

 formiga larver med mörka hufvuden. Den gröna färgen täckes 

 af det karaktäristiska, mörka slemmet, som gifver larven ett 

 påfallande snigellikt utseende och helt säkert lämnar ett godt 

 skydd. Häraf artens vetenskapliga namn, limacina, och folk- 

 språkets bladsnigel (lehtietana). Likheten med en snigel för- 

 stärkes ytterligare genom att hufvudet städse bäres indraget 

 under första kroppsleden, och därtill rör sig larven snigellikt 



') Retzius (Tenthredo 1.) Gen. Spec. Ins., p. 73 (1783). Thomson 

 har i sin „Hymenoptera Scandinaviae", Tom. I, p. 215, fört larven af denna 

 art till Blennocampa ephippium Pz., hvilket misstag åstadkommit förbistring. 



