3. X. 1908. Lindberg, Nytt bidrag till kännedomen af Taraxacu m-formerna. 17 



de öfre något nedåtriktade, helbräddade eller mindre ofta på 

 den öfre kanten med få, h vassa och korta tänder, de öfre sido- 

 loberna med -j- konvex Öfre kant, ändflik pillik eller spjutlik, 

 stundom halfmånformig, i regeln -j- plötsligt öfvergående i en 

 -j- åtdragen, täml. bred udd, hvilken är på midten bredast el- 

 ler tunglik. 



Korg medelstor. 



Blommor, att döma af pressade exemplar, täml. mörkgala. 



Ståndare med rikligt pollen. 



Märken något orena. 



Holk med de yttre fjällen utstående (att döma af pres- 

 sade exemplar), med smal, täml. otydlig kant, 3—4 mm breda, 

 ofvan glaucescenta och något violett anlupna, de nedersta 

 fåtandade. 



Denna art, som är särdeles utmärkt genom den egendom- 

 ligt formade udden på bladens ändflik, har tills vidare blifvit 

 funnen på följande ställen: 



Ab., Nådendal, Luonnonmaa, odlad äng, 9. G. 1008, Laura 

 Högman; Pargas, Mudclais, Östernäs, 3. 6. 1908, K. Linkola. 

 N., Sibbo, Löparö, 12. 6. 1908, Maida Palmgren. 



T. fasciatum Dahlst. 1 ). 



Täml. stor, vanl. 30 — 40 cm hög, nedtill svagt röd. 



Blad ljusgröna, på öfre sidan, särskildt på midtnerven, 

 täml. tätt håriga, på undre sidan håriga nästan endast på ner- 

 ven, bladskaft ovingade — smalt vingade, nedtill svagt röda, 

 bladkanter mörka, vågiga och krusiga, rachis täml. bred — 

 täml. smal, -j- rödbrun, ofta tvärs öfver, med flntandade kan- 

 ter; de mellersta bladens lober triangulära, med täml. utdragna, 

 utstående spetsar, helbräddade — svagt tandade, vågiga, de 

 öfre paren med konvex öfre kant, plötsligt öfvergående i spet- 

 sen, ändflik spjutlik, täml. liten, trubbad — täml. svagt till- 

 spetsad, vanl. med en inskärning med konvexa sidor på hvar- 

 dera sidan. 



') H. Dahlst ed t. Einige wildwachsende Taraxaca aus dem Bota- 

 nischen Garten zn Uppsala, Botaniska Studier tillägnade F. R. K j c 1 1 in a n 

 p. 172 (Uppsala 1906). 



2 



