102 Collin, R. paucistamineus v. Drouetii f. stagnalis. 5.X1I. 1908. 



komma att ligga i samma, utan i olika plan, riktade åt olika 

 håll. Från R. circinatus skiljer sig Ranunculus- formen från 

 Savijärvi med afseende å sänkbladen äfven däruti, att sänk- 

 bladens flikar hos växten i leiVande tillstånd äro veka, hvar- 

 jämte de vid växtens upptagning ur vattnet äro penselformigt 

 hopfallande, medan de hos R. circinatus äro styfva och för- 

 blifva vid och efter växtens upptagning ur vattnet fortfarande 

 och oafbrutet oförändradt styft utbredda i samma plan. Dess- 

 utom äro sänkbladen hos R. circinatus oskaftade (eller de ne- 

 dersta mycket kort skaftade) samt ha kortare bladflikar, då de 

 däremot hos den ofvan nämnda Ranunculus- formen äro tämli- 

 gen låugskaftade (med undantag af de öfversta, som äro kort- 

 skaftade) samt alla försedda med mycket långa bladflikar. Af 

 det ofvan sagda framgår sålunda tydligt, att den nämnda Ra- 

 nunculus-formen ej kan tillhöra någon af de ofvan omtalade 

 och till jämförelse upptagna arterna, utan är väl skild från 

 dessa. 



Från R. peltatus Schrank, hos hvilken ståndarknapparna 

 äro endast cirka 2 gånger längre än breda, skiljer sig den 

 ofvan omtalade Ranuncidus-formen därigenom, att ståndar- 

 knapparna hos densamma äro 3 — 4 gånger längre än breda, 

 d. v. s. såsom hos R. paucistamineus. Hos R. peltatus äro 

 dessutom nötterna på ryggsidan alltid okantade eller okölade, 

 då de däremot hos Ramincidus -formen från Savijärvi på rygg- 

 sidan eller den starkare kullriga och utsvällda sidan af nöten 

 äro tydligt kantade af en tunn, smal list af bladartad konsistens, 

 hvilken list bildar liksom en köl, som utefter fruktbladets rygg- 

 nerv eller midtel-liuje löper ända upp på sprötet, så att sprö- 

 tet får utseende af att vara plattadt eller hoptryckt från sidorna, 

 hvilket just synes vara utmärkande för flere former, som höra 

 till R. paucistcutänei formkrets, men däremot aldrig är fallet med 

 R. peltatus. Denna ryggköl är på långt när icke alltid lika 

 tydlig hos alla former af R. piaucistamineus och icke ens all- 

 tid lika tj^dlig hos alla frukter i samma gynoecium. Hos R. 

 Baudoiii äfvensom hos R. hederaceus äro nötterna likaledes 

 kölade, men dessa arter äro allaredan genom en mängd af för 

 arternas åtskiljande viktigare och mera åtgörande kännetecken 

 tillräckligt skilda från Ranuncidus-formen från Savijärvi. Hvad 



