124 Bre/iner. EL. Lindbergs „Taraxacum-former". 5. XII. 1908. 



Men livad beträffar möjligheten för honom att få veta 

 hvad med mina namn afsetts, har han i nere fall ej behöft 

 sväfva i ovisshet därom. Jag har t ex. tydligen framhållit, 

 att det äldsta namnet för hans och Dahlstedts T. interme- 

 äium Raunk. och T. tenebricans Dahlst. är T. patulum Brenn., 

 att hans T. hmmatopus är densamma, som tidigare af mig be- 

 nämnts T. intermeäium Raunk., men sedermera till undvikande 

 af förväxling med det äldre namnet T. intermeäium DC. fått 

 namnet T. meäians Brenn., att hans T. Dahlstedtii motsvarar 

 min tidigare T. gibbiferum, samt T. marginatum Dahlst. T. 

 laevigatum Willd. med varieteterna cornigerum Aschers. och re- 

 flexum Brenn. 



Hvad mina öfriga tidigare former beträffar, kau det ju vara 

 möjligt att han ej kunnat hafva samma visshet, då jag ej haft 

 anledning att därom särskildt upplysa honom, ehuru jag na- 

 turligtvis på tillfrågan gärna hade stått till tjänst därmed. 

 Dock måste man väl i de flesta fall, då äfven diagnos före- 

 ligger, af två eller nere former under samma namn med god 

 vilja ur denna diagnos kunna finna hvilken det är som där- 

 med afses. Sålunda har exempelvis den rätta betydelsen af 

 namuet T. intermeäium Raunk. oaktad t afvikande herbarii- 

 exemplar kunnat ådagaläggas, i stället för att enligt H. Lind- 

 bergs metod „lämnas å sido". 



Att en del af dessa former numera kunna framstå såsom 

 kollektiv-former, finner jag, med afseende å den utveckling 

 uppfattningen af Taraxacum-tbrmernsL i allmänhet sedan deras 

 publikation tagit, ej alls vara omöjligt, och torde mag. Lind- 

 berg äfven påminna sig hurusom jag upprepade gånger af 

 honom i egenskap af museets vårdare frågat efter huruvida jag 

 ej kunde få återse de af mig inlämnade Taraxacum-samtin- 

 garna, detta just för att med afseende härå få underkasta 

 dem en förnyad granskning. Det förhållande, att dessa sam- 

 lingar dels under tidigare år å museum gått förlorade, dels 

 jämte museets öfriga finska Taraxacum-iormev varit sända ut- 

 om landet för bearbetning, har i förening med bristen på egna 

 samlingar vållat att jag, för att ej onödigtvis uppställa nya 

 former, med samma, om ock möjligen kollektiva, namn be- 

 tecknat de till sina kännetecken därmed öfverensstämmande 



