130 Mötet den 6 februari 1909. 



Sibirien, bägge ha således utan ringaste tvifvel invandrat väster- 

 ifrån. Den nämnda Sjihagnum-artens utbredning är synnerligen 

 intressant. Sitt hufvudsakliga utbredningsområde har den i 

 nordöstra Nordamerika samt på de Brittiska öarna. I Tyskland 

 är den känd endast från Hamburgs omnejd, i Norge är endast 

 en fyndort bekant, Bygland i Ssetersdalen, i Sverige endast 

 tvenne, nämligen Huuneberg i Västergötland samt Vittsjö i 

 Skåne; slutligen är den i Finland funnen i Ekenäs-trakten nära 

 kusten, vid Höytiäinen, i Ilmola i södra Österbotten, i Pihlaja- 

 vesi i Tavastland samt på flere ställen i Kaj ana-området. I 

 Finland sammanfaller dess utbredning med en hel del kust- 

 formers. Intressant är äfven det faktum, att den såväl i Kuh- 

 moniemi som vid Höytiäinen och i Ekenäs-trakten växer till- 

 sammans med Mhynchosjjora fusca. Bägge äro tydligen mycket 

 gamla invandrare och inkomna under en tid, då värme fordrande 

 arter voro stadda i utbredning; bägge torde invandrat före 

 granen. I alla mossar i hela Kaj ana härad saknas nämligen 

 gran i de undre lagren. Mossarna äro här i regeln c. 4 m djupa; 

 gran finner man vanligen först från 2 m uppåt. I den gyttja, 

 i h vilken Zannichellia påträffades, saknades också gran. Ar 

 T. crocodes, såsom jag förmodar, en gammal kustform, så har 

 den uppenbarligen invandrat betydligt före granen åtminstone 

 till Suomussalmi. Att den ej heller i Sverige är af ungt da- 

 tum inom sitt utbredningsområde förefaller mig troligast. 



Mötet den 6 februari 1909. 



Till utländsk medlem invaldes statsrådet W. Oshanin i 

 S:t Petersburg (föreslagen af professor O. M. Eeuter). 



Redaktionen för tidskriften Internationale Eevue 

 der gesamten Hydrobiologie und Hydrographie ha- 



