172 E. Bentet; Ett massuppträdande af Sinella myrmecophila Reut. 6 III. 1909. 



voro matvarorna öfversållade af talrika individer. I största 

 mängd förekom insekten dock på fönsterposten i ett af rum- 

 men. Här var fönsterbrädet formligen betäckt af de små dju- 

 ren, hvilka vid ett enda drag med handen kunde hopsamlas 

 till en hög, som fyllde hela näfven. Då insekten enligt uppgift 

 äfven uppehöll sig på kläderna och om natten i stort antal kröp 

 omkring i sängarna, är det icke att undra öfver att densamma, 

 ehuru eljes oskadlig, vållade stort obehag. 



Talrika exemplar af denna collembol öfversändes i och 

 för bestämning till doktor AV. M. Lin na ni em i i Sordavala, 

 ur hvars svarsskrifvelse jag tillåter mig göra följande utdrag: 

 „Glasröret innehöll cirka 100 exx. af en enda art, Sinella (En- 

 tomobrya) myrmecophila Eeut. Exemplaren äro dels halfvuxna, 

 dels helt unga. Egendomligt är, att denna — för resten ganska 

 sällsynta, myrmekofila art — blifvit funnen i en boningslokal. 

 Själf har jag nog anträffat den i Helsingfors-trakten nära bo- 

 ningshus, under stenar och mossa bland myror, men aldrig 

 har den af mig eller någon annan påträffats i boningsrum. 

 Arten är funnen, utom hos oss (blott i sydvästra Finland ända 

 till Helsingfors) endast i Sverige (Uppland, af Wahlgren) 

 samt vid Reval (af undertecknad)." 



Denna collembols ofvan relaterade, massvisa uppträdande 

 är, såsom af doktor Linnaniemis meddelande framgår, i mer 

 än ett afseende anmärkningsvärdt, nämligen dels på grund af 

 dess ovanliga förekomstplats, dels på grund af dess annars re- 

 lativt stora sällsynthet, och icke minst i betraktande däraf, att 

 denna art uppgifves vara myrmekofil. I ofvannämnda lokal 

 hade nämligen myror icke observerats. Huru den inkommit i 

 lokalen är oafgjordt. Måhända förefanns den på byggnads- 

 tomten, som var en fullkomligt „jungfrulig" mark, till största 

 delen bestående af berg med mellanliggande, mossbelupna sän- 

 kor. Måhända hade den med något slags fyllning medföljt 

 till byggnadsplatsen och i den nya, ännu jämförelsevis fuktiga 

 bostadslokalen funnit en lämplig vistelseort. Det massvisa 

 uppträdandet och den omständigheten, att de flesta exemplaren 

 ännu voro helt unga, tyda på att arten å denna plats funnit 

 gynnsamma lefnadsbetingelser. Så vidt jag af undersökningen 

 kunde bedöma, var det golfFyllningen, som utgjorde insektens 



