3. IV. 1909. Backman, En botanisk resa i norra Kuusamo sommaren 1908. 197 



Fil. kand. A. L. Backman redogjorde för 

 En botanisk resa i norra Kuusamo sommaren 1908. 



Våren 1908 erhöll jag af Societas pro Fauna et Flora 

 Fennica ett reseunderstöd, stort 400 Fmk, för att undersöka 

 floran vid Oulankajoki och en del af Kitkajoki i norra Kuu- 

 samo. 



Färden till undersökningsområdet ställdes öfver Kemi- 

 järvi, dit jag anlände den 21 juni. En vecka senare bröt jag 

 upp med båt öfver Kemi träsk till Räisälä by vid Suomulahti. 

 Härifrån tillryggalades följande dag den 35 km långa vägen 

 till Hirvasvaara vid Oulankajokis öfre lopp. Sträckan mellan 

 Eäisälä och västra ändan af Iso-Hietajärvi (inemot 20 km) er- 

 bjuder den bästa tänkbara naturliga väg och kan till och med 

 om sommaren användas som körväg. Vägen leder längs ställ- 

 vis tämligen starkt vågiga, rena tallmoar med ett jämnt, torf- 

 tigt, af renarna afbetadt Cladina-täcke. I trakten af Kuolajärvi 

 sockengräns stryker vägen fram längs ryggen af en cirka 22 m 

 hög tallås med en bäck nere på ena sidan, ett skogsträsk på 

 den andra. Ett Punkaharju i smått! Iso-Hietajärvi är en lång- 

 sträckt (5 km), högnordisk sjö med branta, ljungbevuxna strän- 

 der. De små träsken och bäckarna nära Jurmu torp mellan 

 Karhujärvi och Hirvasjärvi förläna denna sträcka en något mer 

 omväxlande natur. För öfrigt erbjuder vägen till Hirvasjärvi 

 föga af intresse. 



Påföljande dag vandrade jag omkring på Hirvasvaara 

 samt företog en båtfärd på sjön. Den 1 juli begaf jag mig 

 till fots till Lauspalo torp och vidare med båt längs Oulanka 

 till Ahola. Oulankajoki är i sitt öfre lopp — från Hirvasjärvi 

 ännu ett par mil nedåt — i allmänhet omkring 35 m bred. 

 Ställvis forsar älfven fram i en endast cirka 15 m bred fåra, 

 på andra ställen vidgar den ut sig i ett lugnvatten; så är 

 Kalliojärvi strax of van Ahola ända till 210 m bred. Vid Kallio- 

 järvis södra strand resa sig rätt ansenliga, sterila berg; för öfrigt 

 åtföljes älfven ända till Ahola af låga starrängar och ställvis hård- 

 vallsängar. Starrängarna sammansättas hufvudsakligen af Ca- 

 rex aquatilis och C. ccespitosa jämte C. acuta och C. rostrata. 



