216 Lindberg. — Palmen. 4. V. 1909. 



Amanuens Harald Lindberg förevisade exemplar af 

 Hedysarum Sibiricum Poir., ny för fennoskandiska floraområdet, 

 samt yttrade därvid : 



„Under ett besök för någon tid sedan å botaniska museet 

 härstädes gjorde doktor E. Pohle från S:t Petersburg mig 

 uppmärksam därpå, att ett i museets samling förvaradt exemplar, 

 bestämdt till Hedysarum obscurum L., i själfva verket tillhörde 

 H. Sibiricum Poir., en art, som ej tidigare blifvit påvisad hos 

 oss. Doktor Pohles bestämning kan jag efter företagen gransk- 

 ning till fullo bekräfta. Exemplaret i fråga är taget af A. O. 

 Kihlman på en stenig flodstrand vid Tshapoma i Lapponia 

 Varsugse den 20 aug. 1889. Enligt anteckning på etiketten 

 skall växten därstädes vuxit ymnigt. 



H. Sibiricum afviker från H. obscurum hufvudsakligen 

 genom följande karaktärer: stam högre, mer bladig, med kor- 

 tare, mer tilltryckt hårighet, bladen med flere småbladpar 

 (cirka 9), småbladen mer aflånga, största bredden nedanför 

 midten, trubbiga med mycket kort udd, undertill öfver hela 

 ytan håriga, blomställningen längre, mer rikblommig, med 

 smärre blommor, skärmen mycket kortare än blomskaften, 

 fodren mindre med kortare, smalare tänder och kortare, mer 

 tillltryckt hårighet. Frukterna äro hos det af Kihlman tagna 

 exemplaret försedda med kort, tilltryckt hårighet. Enligt be- 

 skrifningarna skola frukterna, i likhet med hvad är fallet hos 

 H. obscurum, vara glatta. 



H Sibiricum är utbredd i Sibirien och norra Ryssland. 

 Enligt doktor Pohle är den af honom funnen bl. a. på östra 

 stranden af Hvita hafvet midt emot Tshapoma, hvadan dess 

 förekomst på västra stranden ej var öfverraskande." 



Professor J. A. Palmen lämnade följande meddelande 

 rörande krickänders vandringar: 



„Herr H. C hr. C. Mor ten sen, lärare i Viborg i Dan- 

 mark, har i oktober 1907 på Fanö (Jyllands sydvästligaste hörn) 

 infångat krickänder och lössläppt 102 stycken, försedda med 

 en med bokstäfver märkt ring. Några få infångades genast, 

 men lössläpptes åter. Under november 1907 — februari 1908 

 ertappades ett helt antal i västra Europa, nämligen fem i västra 



