242 Ordförandens årsberättelse. 13. V. 1909. 



former eller fakta, som tyckas ha inbördes gemenskap. Ett 

 jättesteg i denna systematiska riktning tog Linné, och det har 

 behöfts en hel här af detaljarbetare, specialister, för att full- 

 följa hans uppslag. Det oerhörda omfånget i uppgiften förkla- 

 rar tillräckligt, hvarför en lång tidsperiod varit af nöden för 

 sådant arbete uti vetenskapens vingård. Och ingen må undra 

 öfver, att därunder ett stort antal, ja kanske de flesta, af de 

 arbetande fingo den föreställning att själfva saralandet, ord- 

 nandet och beskrifvandet — i och för sig och utan någon an- 

 nan tanke — utgör vetenskapens stora innebörd. Storheten 

 låge just uti omfånget af arbetet, dess massa. Begripligt 

 nog mättes då äfven förtjänstfullheten och den inre till- 

 fredsställelsen öfver arbetet efter samma måttstock. Hvad 

 godt denna tidsperiods och alla enskildas forskaregärning alstrat 

 skall emellertid alltid erkännas vara en grund att bygga på, 

 eller åtminstone material därtill. 



Dock, — den del af grunden, som göres tanklöst, blir i 

 regeln föga användbar, huru massvis än arbetet bedrifves. Där 

 åter, hvarest någon fogar lämpliga grundstenar tillhopa på ett 

 väl beräknadt sätt, till starka murar och hvalf, kan ett palats 

 uppföras lika säkert som på hälleberget. Sådan grundval skall 

 af sakkunnige prisas som ett mästareverk i konstruktion, låt 

 också vara att det döljer sig djupt nere i jorden. 



Alldeles så innebär beskrifvandet af naturföremål inga- 

 lunda något för forskningen mindervärdigt göromål, ty däraf 

 beror väsentligen det öfriga arbetets framgång. Mycket ofta 

 förrättas dock detta göromål af personer, som alls icke äro 

 vuxna detsamma, ja som ej ens ana hvartill grundstenarna 

 skola begagnas, och deras arbete måste då bedömas därefter. 

 Men är den första utredningen fullgod, så kan den till yttre 

 utseendet torra och intresselösa behandlingen innehålla icke 

 blott skarpa iakttagelser, utan ock djupsinniga tankar. Alla 

 veta vi ju att Linnés uppslag, Systema Naturse, var ett snille- 

 verk af ofantlig bärvidd. 



Ett resultat af bestående värde nås emellertid icke, om 

 arbetaren ej i god tid och med kritisk förmåga bereder sig för 

 att verkligen kunna tränga intensivt också på djupet. Det sy- 

 nes mig förty vara af stor betydelse, att naturforskareämnen 



