13. V. 1909. Ordförandens årsberättelse. 245 



fattande tankebyggnad, en „teori", hvilken befunnits förkla- 

 rande genomlysa stora grupper af fenomen, utan att stå i mot- 

 sägelse med något kändt faktum. En naturlag, som genomgår 

 det hela, ger hvarje enskild del dess klaraste belysning; — 

 däraf bildens djup. 



I den organiska naturen är utvecklingslagen en sådan 

 grundlag. Den har omdanat vår uppfattning af naturen och 

 låter oss fullare förstå densamma. Det är icke blott biologin 

 som i våra dagar bär stämpel af denna lag, utan densamma 

 har omdanat de flesta andra grenar af mänskligt vetande och 

 i förut oanad grad ökat äfven deras fruktbarhet. 



„Af frukten känner man trädet", säges det med rätta. 

 Om nu resultatet af undersökningen, dess frukt, harmonierar 

 med en erkänd grundlag i naturen, så ligger däruti ett krite- 

 rium på dess egen riktighet äfvensom en kontroll att också 

 arbetsplanen varit rätt anlagd, däruti inberäknadt de nyttiga 

 förstudierna. Ty hvarje skörds riklighet beror å ena sidan af 

 utsädets goda beskaffenhet, men å den andra jämväl af jordens 

 beredning före sådden. Aro båda villkoren uppfyllda och likaså 

 betingelserna under växtperioden, så medföra blomnings- och 

 fruktbildniugstiderna goda resultat, fullmogna skördar. 



Jag har redan nämnt att ungdomstiden är den period, då 

 förberedelserna skola göras för ett eventuellt forskarelif; ty 

 vitse, non seholse discimus. Försummar någon sin beredelsetid 

 eller missriktar han sin kurslinje, så blir resultatet därefter. 

 Felgreppet kan svårligen fullt rättas, ty vid framskriden ålder 

 minskas förmågan såväl att utbilda som att ombilda sig. Dess- 

 utom är det långt ifrån säkert, huruvida den återstående lifs- 

 tiden ens är till fyllest för den behöfliga, kanske långvariga 

 fruktmognaden. 



Ingalunda hyser jag den mening, att samtliga naturvän- 

 ner böra genomgå en lika skola för lifvet. Tvärtom må en- 

 hvar fritt ställa sitt mål efter önskan. Vid vår högskola äro 

 ju studierna fria, och öfverallt är forskningen fri. Men all 

 undervisning åsyftar att ge väckelser åt den oerfarne och att 

 vägleda honom till ernående af bästa möjliga resultat. Sär- 

 skildt åsyftar universitetsundervisningen att göra oss, icke 

 till mekaniskt arbetande handtlangare, utan till människor i 



