Harry Feclerley, Carl von Linné. 5 



finnes så många arter som de i begynnelsen skapade 

 olika formerna. Genom denna tes har han sålunda lagt 

 grunden till läran om arternas konstans, till h vilken vi i ett 

 senare sammanhang skola återkomma. 



Men om man ock före Linné urskilt ett antal s. k. ar- 

 ter, var det så godt som omöjligt att vid behof framhålla nå- 

 gon viss bland dessa s. k. arter. Man hade visserligen sam- 

 manfört former med yttre likheter till s. k. släkten, och dessa 

 buro äfven namn, men de skilda formerna kunde framhållas 

 endast genom vidlyftiga beskrifningar, hvilka sjäffallet tillväxte 

 i längd för h varje inom släktet nyupptäckt art. Svårighe- 

 terna ökades yttermera därigenom att någon allmän termino- 

 logi icke existerade. Alla dessa svårigheter insåg Linné mycket 

 klart och fann äfven ett lika enkelt som genialiskt medel att 

 komma ur desamma. Han införde den bmära nomenklaturen, 

 d. v. s. han fogade till det förut brukliga släktnamnet ett art- 

 namn i stället för den vidlyftiga och besvärliga beskrif ningen. 

 Ät h varje ny art, som han beskref, gaf han ett eget artnamn, 

 och efter detta lät han en kort och klar diagnos följa. Uti 

 dessa diagnoser införde han dessutom en bestämd terminologi, 

 som naturligtvis i hög grad underlättade användandet af de- 

 samma. Denna af Linné införda, enkla nomenklatur har så 

 fullständigt ingått i vårt medvetande, att det för många tyckes 

 vara rent af omöjligt att föreställa sig en tid, då densamma 

 ännu icke fanns till. Och det är ingalunda öfverdrifvet att 

 påstå, att såväl zoologin som botaniken hade stått och stam- 

 pat på samma ställe i årtionden, ja kanske århundraden, om 

 icke genom Linné materialet ordnats och gjorts tillgängligt, 

 hvilket det före honom icke varit. 



Men i fråga om ordnandet af detta material har Linné 

 ännu vida större förtjänster. Man hade visserligen redan före 

 honom släkten och sammanförde äfven dessa till större kate- 

 gorier, som dock voro tämligen obestämda och uppfattades mycket 

 ohka af ohka systematiker. Linné införde reala begrepp för de- 

 samma, och af hans släkten äro ännu denna dag som är, åtminstone 

 inom zoologin, en stor del af våra naturliga familjer bildade. 

 Sina släkten sammanförde han till ordningar, och dessa inne- 

 slötos uti klasser. Vid uppställandet af dessa olika kategorier 



