40 Montell, Några för Lappmarken nya liäckfåglar. 2. XI. 1907. 



ligen fått tvenne ägg, hvilka af finnaren visserligen nppgåfvos 

 vara korpägg, men utan tvifvel tillhöra här ifrågavarande art. 

 Då jag, för att öfvertyga karlen om hans misstag, visade ho- 

 nom verkliga korpägg, vidhöll han i alla fall sitt påstående 

 och försäkrade att fågeln, som lämnade boet, var svart som 

 en korp, ehuru den nog förefallit honom väl liten. Karlen, 

 som redan tidigare flera gånger sålt mig ägg, har alltid visat 

 sig vara fullt pålitUg, hvarför det ej heller nu är troligt att 

 han försökt bedraga, i synnerhet som det gällde en sådan 

 bagatell som två stycken korpägg. 



Aggen äro betydligt mindre än vanliga kråkägg samt af 

 mörkare blågrön färg och till formen mer aflånga. De öfver- 

 eiisstämma med Sundmans af bildning såväl till storlek som 

 form och färg, dock äro fläckarna större och glesare. 



Boet, som hittades i medlet af maj, innehöll fyra ägg och 

 var beläget i en mindre tall invid en myräng nära Korkalo 

 gård invid gränsen mot Enontekis. Ej långt från detta ställe 

 observerade jag en råka den 14 april, sannolikt en af dem, 

 hvilkas bo sedan hittades. 



Staren (Sturnus vulgaris L.). Äfven staren har de se- 

 naste åren upprepade gånger visat sig i olika delar af Lapp- 

 land, Våren 1903 erhöll jag ett illa medfaret exemplar från 

 Peltovuoma by i Enontekis, hvilket enligt uppgift hittats dödt 

 på snön, och den 19 april år 190.'i infann sig en ensam stare 

 utanför mitt fönster i Ylimuonio by, där den sedan uppehöll 

 sig ända till den 12 maj. Marken var då ännu snöbetäckt, 

 men på gårdsplanen, där jag höll mina renar tjudrade, hade 

 af allehanda aflfall bildat sig stora mörka fläckar, där staren 

 med förkärlek höll till. För att få fågeln att stanna utkastade 

 jag små köttbitar m. m. och upphängde en holk, men icke 

 desto mindre försvann den en vacker dag. 



Bättre synes arten hafva trifts i Kittilä kyrkoby denna 

 sommar. Enligt uppgift af forstmästare Björkman m. fl, har 

 ett par häckat därstädes och till boplats valt en knut å do- 

 marebostället. Återstår nu att se, om den återkommer nästa 

 sommar. 



Enligt Mela och Kolthof f-Jägerskiöld har staren ti- 

 digare funnits häckande nordligast vid Uleåborg i Finland, vid 



