7. XII. 1907. Fedeiiey, Monströsa torskar. 73 



radskrökningar, och att hos i akvarier hållna fiskar sjukdo- 

 men plötsligt uppträdt hos alla exemplar samtidigt. Afven 

 har Hofer iakttagit, huru skoliosen utbildats hos karpar, som 

 lidit af andra infektionssjukdomar, hvilket också synes tala för 

 riktigheten af hans åsikt. 



En annan åsikt förfäktas däremot af Fas ci o lo, hvilken 

 såsom nämndt äfven i detta fall anser rachitis föreligga. Till 

 denna uppfattning tyckes också Smitt i „Skandinaviens fiskar" 

 ansluta sig, då han talar om de s. k. rudabborrarna i Falun, 

 hvilka enligt undersökningar af Wah 1 gren visat sig icke vara 

 varieteter af abborren, såsom man tidigare antagit, utan exem- 

 plar med starkt förkortad ryggrad. Denna förkortning tillskrif- 

 ves rachitis. 



De ifrån vårt land kända fallen äro icke ägnade att bringa 

 frågan närmare dess lösning, men de synas mig dock snarare 

 fälla utslag till förmån för åsikten, att såväl mopsformerna 

 som ryggradskrökningarna äro rachitiska bildningar. De af 

 forstmästare Ekström och häradshöfding Carp iakttagna 

 fallen hos abborrar skulle visserligen kunna anses tala till för- 

 mån för åsikten om en infektionssjukdom, men de kunna äfven 

 få sin förklaring genom antagandet, att olämpliga eller osunda 

 näringsförhållanden här framkallat rachitis. De talrika, defor- 

 merade abborrarna uppträdde nämligen i smärre sjöar eller 

 träsk, och kändt är ju, att dylika kunna vara fullkomligt fisk- 

 tomma, beroende på vattnets egenskaper, strändernas beskaffen- 

 het eller andra omständigheter. I de ofvaunämnda fallen torde 

 man sålunda kunna antaga, att lefnadsvilikoren varit ogynn- 

 samma, men ändå tillåtit abborrarna att utveckla sig, ehuru 

 de ofta i mer eller mindre hög grad lidit under de ogynnsamma 

 förhållandena och bildat former med ryggradskrökning eller 

 -förkortning. Det är ju heller alls icke omöjligt, att individer, 

 som härstamma från med skolios behäftade föräldrar, äro 

 disponerade för denna deformation, såsom Knauthe konsta- 

 terat vara fallet med mopshufvudet. Den ärftliga dispositio- 

 nen och inafveln skulle således kunna förklara dea stora pro- 

 centhalten af deformerade abborrar i de nämnda sjöarna och 

 träsken. 



