112 Forsius. — Sahlherg. — Granit. 7.111.1908. 



därefter en dekokt på tobaksblad (1 del tobaksblad på 25 de- 

 lar vatten, hvilket afdunstades tills Vs återstod). Aftvättningen 

 upprepades efter 5 dygns mellantid. 



I anslutning härtill meddelade professor J. Sahlberg, 

 att redan Linné kände tvenne olika slag af löss på kor, näm- 

 ligen den s. k. rödlusen, Pediculus taiiri, och den s. k. blålu- 

 sen, P. vitidi. Den förra var antagligen identisk med den 

 nyss demonstrerade Trlchodectps-dsten, den senare måste där- 

 emot antagas hafva varit en pediculid. 



Forstmästare A. W. Grrauit meddelade: 



„För några år sedan lyckades jag konstatera, att ekorren 

 uppgräfver och förstör underjordiska tryffelliknande svampar. 

 Förliden höst fann jag, att sådana utgöra en eftersökt föda 

 äfven för gräflingen. 



På en skogsbacke nära Fagervik bruk i Ingå socken 

 fäste jag mig vid flere mindre, trattformiga gropar, som nådde 

 genom växttäcket ett stycke in i sanden. En del gropar voro 

 ända till 10 cm djupa, de flesta dock blott 4 — 8 cm. Den runda, 

 starkt hoppressade bottenytan var nästan i alla gropar beklädd 

 med en tunn, gulaktig hinna, som vid närmare undersökning- 

 befanns härleda sig från en tryffelartad svamp. Utom mycel- 

 tofvor och stycken af fruktkroppar kom jag öfver ett helt 

 exemplar af den underjordiska gasteromyceten Rhizopogon lu- 

 teolus Fr., som härmed inlämnas till Sällskapets samlingar. 



Det funna exemplaret var ägg-nötformigt, tämligen hårdt 

 och till färgen gult, ytan svagt kornig— slät, diametern c. 1,5 

 cm; smak och lukt synnerligen fräna. 



Groparna voro spridda öfver en areal om ett par hektar 

 och förekommo ställvis mycket tätt. Jordmånen bestod af 

 bördig, humusrik mineraljord på grusblandad sand. Om sko- 

 gen antecknades: väl sluten medelålders tallblandad gran med 

 insprängd björk och något ek. 



Att döma af exkrementer och spår hade svampen upp- 

 bökats af gräflingen. Min följeslagare, skogvaktare Andersson, 

 hade å Brödtorp egendom i Pojo socken under enbuskar i en 

 hagmark funnit en mörkare „jordnÖt" — möjligen en Elcvpho- 

 myces — som också den med begärlighet förtärdes af gräflingen." 



