150 Ordförandens årsberättelse. 13. V. 1908. 



der, P. Brofeldt, K. Holmberg, V. Jääskeläineii, J. S. W. Kö- 

 penen, K.' Linkola, AV. Brenner, H. A. HaBggström, C. L. 

 v. Essen, Y. Wuorentaus, I. Wallenius och J. Pekkarinen. 



I dag ha sextio år förgått sedan „Vårt Land" första gån- 

 gen tonade. Nationalsången har under dessa decennier mång- 

 faldiga gånger samlat oss och förenat hela fosterlandet, icke 

 blott vid minnesfester, utan ock då ofärd hotat. Minnet af 

 dess upphof och inflytelse är ägnadt att fortfarande vidmakt- 

 hålla samkänslan i vårt fädernesland, äfven under perioder då 

 oenighet vill göra sig gällande. Märkesår af viktigare hän- 

 delser kunna i sådant afseende äga sin betydelse. 



Det ligger i sakens natur, att äfven ett samfund af den 

 ålder som vårt kan tid efter annan vid något märkesår hafva 

 anledning att kasta blicken tillbaka på det gångna tidsskedet. 

 Så skedde på halfsekeldagen 1871, och äfven trekvartseklet 

 afslutades 1896 med en kort öfversikt af den närmast för- 

 gångna perioden. I dag föreligger visserligen ej någon orsak 

 till en dylik åtgärd med anledning af Sällskapets åldersår. 

 Men likafullt synes det mig vara skäl att i minnet återkalla 

 en särskild händelse, hvilken utöfvat ett betydande inflytande 

 på gestaltningen af Sällskapets verksamhet under senaste half- 

 sekel, och antagligen fortsättningsvis skall göra det. 



Det har nämligen nu — om också ej i dag så i alla fall 

 i år — förflutit 50 år sedan Univresitetet och Sällskapet upp- 

 gjorde öfverenskommelsen att gemensamt upprätthålla Uni- 

 versitetets Finska Naturalhistoriska Museum enligt grunder, 

 som då närmare fastställdes. Med denna akt af den 17 feb- 

 ruari 1858 äfvensom genom de stadgar, som Sällskapet däref- 

 ter antog på sitt årsmöte den 31 maj samma år, och som stad- 

 fästes den 2 därpå följande november, afslöts ett kritiskt skede 

 af Sällskapets utveckling, och därigenom inleddes den period 

 af lugn, som sedan fortgått så godt som utan afbrott. 



Redan från sin stiftelse 1821 i Åbo stod Sällskapet i in- 

 tim förbindelse med Universitetet, och branden 1827 medförde 

 härutinnan ingen förändring, ty i Helsingfors gick allt år 1829 

 åter i de gamla gängorna, och Universitetet undandrog icke 



