13. V. 1908. Skattmästarens arsräkning. 155 



De som få realisera planen må emellertid f-? till att oenig- 

 het icke träder störande emellan. Ej nog med att därmed 

 vållas iippskof, utan hela planen kan sättas på spel. Och om 

 medlen att realisera densamma också äro små, så må man erinra 

 sig att concordia res parvai crescunt. 



Någon saklig anledning till dessa reflexioner förefinnes 

 visserligen icke för närvarande, och de hade därför också kun- 

 nat uteblifva. Men vår tid är så bemängd med oenighetsfrön. 

 att en erinran om förhållandena under Sällskapets forntid och 

 följderna däraf icke synes mig vara obehörig. De nuvarande 

 kontrahenterna, Universitetet och Societas pro Fauna et Flora 

 Fennica, åtnjuta uppenbarligen båda förmån af den rådande ar- 

 betsfördelningen. Och ett godt samförstånd bör redan af denna 

 orsak allt framgent kunna bibehållas. För Sällskapet är det icke 

 maktpåliggande att upprätthålla egna finska samlingar, så länge 

 Universitetet kan göra det, och Universitetet bör gärna medverka 

 till vinnande af ett fosterländskt och vetenskapligt ändamål. 



Men om den olyckan skulle inträffa, att yttre omhvälfningar 

 skulle väsentligen skada vårt lands högskola och därmed ock våra 

 inhemska samlingar, — då först står Sällskapet inför nödvän- 

 digheten att skapa egiui samlingar. Men den tanken må vi 

 helst anse vara otänkbar. Enighet skall omöjliggöra detta öde 

 likasom den kan möjliggöra Univei-sitetets Finska Natural- 

 historiska Museum. 



Föredrogs den af skattmästaren, doktor V. F. B rothe- 

 rus , sammanställda 



Arsräkning" för år 1907, 



ur h vilken lämnas följande utdrag: 



Dehet 

 Behållning från år 190G. 



Stående fonden 28,000 



Senator J. Ph. Palmens fond 10,000 



Sanm arkska fonden 4,000 



Arskassan 10,189:59 52 189:59 



