s 



edan de fruktlösa försöken att till ett fåtal arter samman- 

 föra de i natm^en så talrikt förekommande formerna af släk- 

 tet Hieracium fått gifva vika för ett naturligare betraktelse- 

 sätt, och dessa enligt naturens egen anvisning begynt sär- 

 skiljas och livar för sig beskrifvas, har en ljusning inträdt i 

 det kaos, hvaruti desamma hittills varit hopblandade. Hvar 

 och en, som enligt föregående sätt att se saken försökt be- 

 stämma af honom öfverkomna former, har funnit huru omöj- 

 ligt det varit att komma till något resultat, så länge det 

 gällde att utan vidare hänföra dem till någon af de arter, 

 som redan förut blifvit uppställda, arter, af hvilka flere ut- 

 gjorde ett konglomerat af en mängd ofta nog tämligen olik- 

 artade former. En naturlig följd häraf har blifvit att intresset 

 för dessa i sig själf så intressanta och lärorika växter till 

 den grad afmattats att numera endast ett fåtal personer 

 egna dem någon uppmärksamhet. Och dock skulle här om 

 någonstädes talrika forskande krafter erfordras, för att de i 

 olika trakter förekommande formerna måtte blifva utredda 

 och släktet sålunda i sin helhet bhfva kändt. Den erfaren- 

 het man i detta hänseende redan förvärfvat, har nämligen 

 gifvit vid handen en mycket stor olikhet i Ä/eracmw?-floran 

 uti olika trakter af till och med samma eller angränsande 

 länder, hvilka för öfrigt i floristiskt hänseende likna hvar- 

 andra. Denna omständighet, i förening med de till under- 

 sökning föreliggande områdenas vidsträckthet, jämte nödvän- 

 digheten af ett noggrant och uppmärksamt aktgifvande på 

 alla de olika formerna, nödvändiggör ett samarbete af flere 

 forskare på så många smärre områden scm möjligt. Härvid 

 ligger i första hand vikt vid att formerna tydligt och klart 

 särskiljas och beskrifvas samt med afseende å förekomstsätt 

 och möjliga variationer studeras. Såsom ett resultat af ett 



