144 Protokoll. 



förut framhållits, nordligast i Böhmen och Pfalz, hvarföre 

 hr Kihlmans bestämning ej mindre i geografiskt än i mor- 

 fologiskt hänseende visat sig vara fullkomligt omotiverad. 

 Herr Kihlmans nu uttalade påstående, att prof. Hackel ,, be- 

 kräftat" hans ,, förmodan", är ej mindre omotiveradt, då ju 

 Hackel enligt uppgift förklarat det honom tillsända exem- 

 plaret från Ladoga trakten ,, tillhöra en form, som är iden- 

 tisk med den äfven i higermanland förekommande F. glcnica 

 subvar. ccesia^\ d. v. s. enligt Hackel F. ccesia Sm. Prof. 

 Hackel har alltså tvärtom ändrat hr Kihlmans bestämning 

 F. glaiica Lam. till F. ccesia Sm., hvilka två former ej äro 

 identiska, om ock enl. Hackels åsigt möjligen genetiskt sam- 

 manhöriga. Att hr Kihlman nu förändrar namnet F. glauca 

 Lam. till F. glauca Hack., innebär också i själfva verket 

 ett frångående af hans förra bestämning samt dess brin- 

 gande i öfverensstämmelse med Hackels åsigt. Ty F. glauca 

 Lam. är, som sagdt, en bestämd, i sydvestra Europa före- 

 kommande form af F. glauca Hack., hvilken vidsträcktare 

 växtgrupp omfattar ej allenast denna, utan ännu dessutom 

 fem andra former, af hvilka den allmännaste, ^\x\)YdiV. pallens, 

 är utbredd öfver hela södra Europa t. o. m. Belgien och 

 Tysklands bergstrakter, och endast en, subvar. ccesia, enligt 

 Hackel går så nordligt som till higermanland och Öland. 

 Ett närmare ingående på olikheterna emellan F. glauca 

 Lam. (F. glauca a genuina Hack.) och den ifrågavarande fin- 

 ska formen synes därför under dessa förhållanden nu mera 

 ej vara af nöden. 



Däremot anser jag mig, då jag ju i min berörda upp- 

 sats, under påpekande att enl. Hackel ej heller den inger- 

 manländska formen vore F. glauca Lam., utan F. aesia 

 Sm., uttalat mig emot den sistnämndas och den finska for- 

 mens identitet, närmare böra jämföra dessa två. Enligt 

 Hackels vittnesbörd är den under n:o 96 i Herh. Norm. V 

 såsom F. glauca utdelade formen F. ccesia Sm., eller hans 

 F. glauca subvar. h ccesia., hvarmed äfven hans diagnos i 

 Monogr. Fest. eurcp. ötverensstämmer. Låtom oss därför 

 jämföra densamma med den finska formen. Hos den förra 

 är strået, liksom hela växten för öfrigt, blågrönt och öfver- 



