150 Protokoll. 



Stranden af den stora i Onega utskjutande hallon Saoneshje, 

 hvilkcn längre norrut är djupt inskuren af talrika, smala 

 vikar, är i trakten af byn Kusaranda endast svagt bugtad 

 af mindre, lågländta uddar, merendels bevuxna med gråal. 

 Afståndet mellan östra och vestra stranden är här omkr. 2 

 mil; frånsedt några öar, liggande ungefär G — 7 verst utan- 

 för Kusaranda, saknas skärgård. Nämnda öar hafva alla en 

 smal långsträckt form och bilda tillsammans en flere verst 

 lång, här och der af Onegas böljor afbruten åslik sträckning 

 i riktning NO— SE. Det är på dessa öar, eller åtminstone 

 på de tre sydligaste af dera, Pijd-ostrow, Iwantshow och 

 Hjed-ostrow, Atragene förekommer. 



På några ställen långs stränderna ses höga branter af 

 naket fint grus, där de i trakten eljes sällsynta eller alls ej 

 anträffade Diantlins arenariits, Silene nutans, Verhasciim 

 thapsiis förekomma. Marken är starkt kalkhaltig, hvarom 

 redan florans sammansättning bär otvetydigt vittnesbörd; 

 så t. ex. uppträder Epipactis ruhiginosa ganska ymnigt dels 

 på de nämnda grusbranterna, dels på nästan skarp momark 

 tillsammans med Arciostapltylos uva-ursi. Större delen af 

 strandsluttningarna äro lägre och mer långsluttande samt 

 äro då intagna af gammal, högstammig aspskog, mer eller 

 mindre rikligt uppblandad med gran och enstaka sälgar, 

 björkar och rönnar. Under asparnas kronor frodas täta, 

 ställvis nästan ogenomträngliga snår, bestående hufvud- 

 sakligen af 2 — 4 m höga lindbuskar; därjämte trängas Hosa 

 acicularis, JR. cinnamomea, Loniceixi xylosteum & ccerulea, 

 Daphne, Cotoneaster (nära manshög) och Viburnum om 

 utrymmet, I dessa snår klänger Atragene, vanligen i säll- 

 skap med Vicia silvatka, lianlikt till en höjd af 10 — 12 dm 

 öfver marken. Den uppträder vanligen i ej så ringa mängd 

 och dess rikligt förekommande gråludna frukthufvuden ådraga 

 sig redan på afstånd uppmärksamheten, där de afteckna sig 

 mot det dunkla löfverket; större delen af stammen är öfver- 

 vintrande. Af växter som antecknades i Atragenes sällskap 

 förtjenar Äctrea spkata var. erythroöarpa särskildt omnäm- 

 nas såsom ymnig och karakteristisk. 



Utom i dessa asplundar uppträdde Atragene jämväl 



