Protokoll. 1 83 



klibbalcn ej förekommer, och allt.^ii ulan inllytande aC donna. 

 Älven bland de med namnet argentata betecknade alarna 

 kunde möjligen tvonne former särskiljas, nämligen den egent- 

 liga argentata med lätt småsågade blad och sericea med 

 grofsågade. Af formerna mctl ilikade blad slutligen tillhörde 

 en del var. vulgaris, en annan del åter horealis, förutom pin- 

 natiimrfita, som stode närmast argentata. I öfverensstäm- 

 melse med hvad sålunda framhållits, ansåg föredragaren de 

 i Finland funna helbladiga formerna af gråalcn böra på föl- 

 jande sätt uppställas: 



T. Former med tätt gråludna — glesludna eller glatta blad. 

 A. Bladen regelbundet hvassågade eller dubbelsågade 

 med smala sågtänder. 



1. Första vårbladet, liksom de öfriga, undertill jämn- 

 ludet eller långs nerverna finludet af ett utstående, 

 mycket kort och fint ludd; årsskotten jämnludna 

 ända från basen eller redan ofvanom det första 

 vårbladet. 



a. Bladen till största delen äggrunda — ovala, tyd- 

 ligt spetsiga och dubbelsågade med stora spet- 

 siga sågtänder. 



«. Bladen tätt gråludna . . var. vulgaris Spach. 



/9. Bladen glesludna, grönak- 

 tiga, första vårbladet stun- 

 dom endast långs nerverna 

 finludet af ett utstående, 

 mycket kort och fint ludd f. lamor. 



b. Bladen till största delen små, rundade eller svagt 

 spetsiga, fint och tätt hvassågade — otydligt dub- 

 belsågade. 



a. Bladen tätt gråludna . . var. intermedia. 

 Ii. Bladen såsom hos f. kevior 



af var. vulgaris . . . . f. suUwvis. 



2. Första vårbladet undertill långs nerverna tilltryckt 

 — föga utstående rakhårigt — n. glatt, emellan 

 nerverna glatt — n. glatt, andra vårbladet svagt 

 och glest mjukhårigt, de följande småningom 

 starkare och tätare ludna eller alla nästan glatta; 



