Protokoll. 185 



dragaren till int<amling al' fullständiga exemplar med qvar- 

 sittande vårblad, och ej, såsom ofta skett, af endast delvis 

 allöfvado årsskott eller deras toppar. 



Härefter förevisade herr Brenner tvennc i P^inland förut 

 ej antecknade T7o?rt-former, näml. V. ranina var. crassifolia 

 Grönv., utmärkt genom stor styfhet och fasthet, mycket tjocka 

 blad, stora, styfva, helbräddade — lliktandade stipler och 

 mycket stora foderbihang, tagen på en torr, svedjad backe i 

 Kyrkslätt, samt en såväl i tall- och granskog som lundar i 

 samma socken funnen form, som han på grund af de korta 

 öfre foderbihangen, de smala kronbladen och den ljusblå, 

 icke urnupna kronsporren förmodade tillhöra var. nemorosa 

 Murb. at V. Uiviniana Rchnb. 



Professor S se lan förevisade en af friherre G. A. Gripen- 

 berg till samlingarna inlemnad gren af en i närheten af fin- 

 ska militärens krutkällare å Fredriksberg växande, omkring 4 

 m hög gran, hvilken tyckes vara en mellanform mellan for- 

 merna viminalis och virgata af Picea excelsa. 



Professor Sahlberg anmälde att direktor Z. Schahn 

 insändt exemplar af såkallad „ismask", hvilken islossningsti- 

 den uppträder vid flera österbottniska elfvar. Den hade 

 denna vår i stor massa förekommit på bron vid Nykarleby, 

 där den en kort tid hvarje morgon tågade i en riktning, 

 hvarje afton i den motsatta riktningen. Föredragaren ansåg 

 „ismasken" för larven af en art af Perlidsläktet Tceniopteryx. 



Filosoliekandidat E. Reuter uppläste följande rese- 

 berättelse: 



Sommaren 1886 företog undertecknad med understöd af 

 Societas pro Fauna et Flora Fennica en lepidopterologisk 

 forskningsresa till Åland. — Så noggrant denna ögrupp än 

 blifvit genomströfvad af botanister, har dock dess insektvärld, 

 och kanske icke minst dess fjärilfauna, nästan alldeles för- 

 summats. Ett bättre bevis för riktigheten af detta påstående 

 kan knappt gifvas, än de af dr Tengström i hans „Catalogus 

 Lepidopterorum Faunse Fennicse praecursorius" anförda upp- 

 gifterna öfver de Ijärilarter, som till nämnda katalogs utgif- 

 vande (1869) blifvit anträffade på Åland — och efter sagda 

 år har knappt ett tiotal för denna provins nya arter anmälts. 



