Protokoll. 247 



diär emellan dessa senare; frukl.<ättningen var aldeles fel- 

 slagen; däremot lunnos enstaka normalt utbildade pollenkorn, 

 livilka dock i intet fall (llere tulvor undersöktes) uppgingo 

 till 1 7o äf höla pollenmassan. — I Herbarium musei fennici 

 förvaras en med bastarden från Esbo identisk form, tagen 

 af Tb. Si mm ing vid Käpselkä i Onega-Karelen, samt en an- 

 nan, härifrån föga afvikande från Solovetska öarna af G. 

 Selin; båda äro sterila. 



Ånmärkningsvärdt nog var på det angifna stället i Esbo 

 fruktbildningen jämväl hos C. vesicaria ingen eller nästan 

 ingen, i det att endast toma friiktgömmen anträffades. Fruk- 

 ternas felslagning torde hos denna art vara en nog ofta åter- 

 kommande företeelse; i Onega-Karelen hade föredr. obser- 

 verat detsamma flerstädes år 1888. Exx, med toma frukt- 

 gömmen ligga i finska herbariet från Lavansaari, Uukuniemi, 

 Liperi, Paltamo, Knjäshä och Kittilä. 



Carex flava X Oecleri anträffades af föredragaren myc- 

 ket ymnigt på en våt äng vid Shungu i Onega-Karelen (Aug. 

 1888) i sällskap med Carex Oederi och C fiava. Redan på 

 afstånd ådrog sig hybriden uppmärksamhet genom sina lif- 

 ligt halmgula, sterila honax, en karaktär, som äfven Zahn 

 betonar hos denna hybrid („Carex alsatica" i Oesterr. bot. 

 Zeitschr. 1890, p. 363). Onega-formen var för öfrigt myc- 

 ket likformig och strängt intermediär. — Äfven denna Carex- 

 hybrid torde ej vara mycket sällsynt inom vår floras om- 

 rade. I finska museum förvaras exx. från Åland af Lund 

 och fr. Lovisa af E. Nyländer, nära öfverensstämmande med 

 den karelska formen; hit torde äfven böra räknas en Carex, 

 tagen af A. Arrhenius och föredr. vid Eckerö Storby på 

 Åland och förut af dem betecknad såsom C Oederi* lepi- 

 docarpa. 



Vid stranden af sjön Umbjawr i ryska Lappmarken 

 fann föredr. i Juh 1887 en Carex -form, af honom tillsvidare 

 betecknad såsom C. imandrensis. I systemet torde den- 

 samma böra ställas närmast C. limosa, i hvars sällskap den 

 växte och med hvilken den genom mellanformer tycktes vara 

 förbunden. A andra sidan erinrade bladens bredd, sträthet 

 och färg, de uppräta, glesblommiga honaxen, skärmfjällens 



