104 D. Bergendal. 



tränger ända fram tili oviduktutvidgningen vid ovariet. A Fig. 48, Tafl. VI S3'nas 

 flera sädana klumpar i uterusbläsans häligheter, och ä Fig. 52 ser man ocksä nägot 

 dylikt. Dessutoin kunna vi ä sistnämuda figur iakttaga, att ett trädigt innehäll 

 ligger i ovidiiktkommunikatioiien och frän densamma inträuger i oviduktens lumeii. 

 Ell sädan tyilning af ifrägavaraiide iuuehäll jiassar mycket väl tiUsammans med 

 deu snittserie, efter hvilkea Fig, 48 är utförd. Deu snittserie äter, tili hvilken det 

 i Fig. 52 afbildade sniltet hör, är ej lika enkel att tj^da. Der fiiines nemligeii icke 

 iiägot Sperma i den mediana uterus och ej heller i främre delar af ovidukterna. 

 Man frägar sig derföre: kunna de.ssa korniga och trädiga bildniugar, som (innas i 

 ovidukter, uterusbläsor och förbindningsgängar utgöra nägot annat? Serien är fär- 

 gad med boraxkarmin, och ä densamma hafva derföre äfven skalkörtelcellerna med 

 sina sekretsträngar antagit en rüd-(brun) färg. En sträugliknande nägot trädig korn- 

 massa, som är tjockare i bakre ändan, observers äfven i opariga Ovidukten. Den 

 skulle möjligen kunna anses utgöras af cilier och insprängda sekretkorn. Att en 

 analog tolkning kan vara möjlig äfven för det ä Fig. 52 synliga med sp '^ beteck- 

 nade trädiga iuuehället, anser jag mig böra papeka. Ty onekligen bar jag just ä 

 denna snittserie pä vissa väggstycken i oviduktens närliggande delar iakttagit bild- 

 niugar, som erinrat oni cilier. Jag vi II sälunda icke för den afbildningenlmed be- 

 stämdbet fasthälla inueliällets natur af sperma, om jag ocksä med stöd af Fig. 48 

 häller den ganska rimlig. Ty j^ä det ä .sistnämnda afbildning ätergifna snittet fans 

 ingen möjlighet att tveka om tolkningeu, da samnia djurs uterus iimehöU otvetydiga 

 spermamassor och skalkörtelsekretet var gult, men det betydande innehället i ute- 

 rusbläsorna var rödt. Emellertid häller jag, säsom förut päpekats, föga sanuolikt, 

 att dessa bläsors egentliga uppgift är att uppbevara sperma. 



C) Nägra notiser om den honliga ändapparaten hos Gunda-arterna, 



Uterus är hos bäda belägen Ijakom penishälan och sänder en gäng fraraät och 

 nedät, hvilken upptager de tili en oparig gäng förenade ovidukterna samt derpä 

 fortsätter tili antrum genitale. Enär uterus hos Giinda segmentafa ligger närmare 

 den dorsala ytan stiger uterusgängen ganska brant nedät, säsom Figg. 41 a och 41 

 b, Tafl. V Visa. Längs afbildning (81 Fig. 12, Taf. XII) visar en mindre brant 

 uterusgäng, an jag sett ä mina exemplar. Detta beror sanuolikt pä, att hau der 

 framstält förhällandeua efter änuu mognai'e individer, äu som statt mig tili buds. 

 Uterus är nämligen ä samma figur betydligt större, an jag sett den ä mina exem- 

 plar. Skarpt sluttaude, ehuru ej sä brant som hos nyssnämnda art, gär uterus- 

 gängen hos G. U/v(e. De bilder, jag der sett, motsvara ganska fullständigt Längs 

 nyssnämnda figur och stämraa likaledes rätt nära med Wendts afbildning (1. c. 

 Taf. XIX, Fig. 9). 



Bade Lang och Wendt skildra uterusepitelets egendonaliga utbildning, och 

 den senare tillägger om den omgifvande väfnaden (s. 267): «In dem dies Organ 

 umgebenden Bindegewebe liegeu ebenfalls eine Menge einzelliger Drüsen, deren 



