26 l). Bergendal. 



epitel för ett organ, livars verksamhet inoni kort synes vara afslutad, och hvilket 

 enligt WooDWüETHs egna uppgit'ter snait lielt t'örsvinner. 



Helt annorlunda är fürhällaudet euligt Chichkoffs nieiiing. I sjelfva verket 

 kau han näppeligen för densamma hemta stöd ifräii Woodwoeth. Jämi'öra vi 

 uämligen med hvaraudra den senares iiyss anförda tigur samt Chichkoffs figurer 

 47 och 48 Pkiuche XIX, sä framstär ohkheteu redaii ganska skarpt. (Hade Wood- 

 woeth meddelat lulgoii genomskärning geuom en nägot yngre testis. hade det varit 

 ännu lättare att t'ä en säker ui)i)fattning om hans meoing.) A Chichkoffs figurer 

 se vi eu mycket tydlig skihiad emellan spermatogonierna och det intill membrana 

 propria Hggande epitelet. Det senare har plattryckta kärnor och ytterst ringa 

 plasma. Det är skarpt framträdande säsom sjelfständigt iager redan, da en obe- 

 tydlig central hähghet finnes i den unga testis (fig. 48). Om de ocksä äro fram- 

 gängna ur samma celimassa som de iure spermatogonierna, erhälla de likväl snart 

 en väsenthgen afvikande utveckhng. Af denna yttre cellrad kunna inga s|)erma- 

 tocyter framgä (1. c. s. 88), hvaremot W., om jag förstär honom rätt, läter de flesta 

 af äfven de yttre cellerna gil'va upphof tili spermatoeyter. Äro (Jhichkoffs upp- 

 gifter rigtiga, sä skulle Trikladerna betydligt afvika frän öfriga Turl)ellarier, ty v. 

 Geaff uppgifver oin Rhalidocoelerna (82 s. 14'.t), att de t'ollikulära lestes, hvilka 

 förekomnia hos AcoeJa, ÄUoiocoela och ett par familjer af de egentliga lihabdocoela. 

 fullständigt sakna egna väggar, sä att kroppsparenkyinet bildar testiscellernas ome- 

 delbara begränsning. Rhah<locoolernas (s. str.) korapakta testes liafva visserligen en 

 tunica i)ropria men ingen cellig vägg. Böhmigs noggranna studier öfver ÄUoiocoela 

 bekräfta detta (90 s. 112 o, f.). Pä samma ;sätt skildrar Lang (84 s. 21ß) testes 

 hos Polykladerna. Väggen bestär af en glasklar, iiumogen, ytterst tunn tunica 

 propria, ä hvilkens insida städse pä ett stalle en plattad plasmamassa med en, 

 sällan Iva tydliga kärnor lagrar. (Hos Leptoplanidcr har han träffat tvä tili tre sä- 

 dana cellcr.) Hau uppl'attar denna säsom testikelns follikelcell eller -celler. De 

 stä pätagligen (s. 222) i .samband med utbildningen af testis' uttoringsgängar. 



Ej heller hai'va de författare, som skildrat Laudtrikladerna i allmänhet, urskilt 

 nägot innanför tunican liggande väggepitel. Moseley (74 s. 139) säger, att testis- 

 väggen, «the sac, is formed — — of a fine but dense inner membrane, and an 

 outer loose Investment» etc. v. Kennel finner ocksä (79 s. 19) «eine feine binde- 

 gewebige Umhüllungsmembran». Loman (87 s. 80) förnekar tili och med förekom- 

 sten af nägon särskild «bindegewebiger Kapsel» och säger: «die einzelnen Hoden 

 sind vom Mesenchym eingeschlossen». Dendy's (89 s. 86) framställning af testes' 

 byggnad hos Geoplana spenceri synes visserligen nägot afvika: The cavity of the 

 testis is lined by an epithelium resting upon a very thin membrane. At the broad 

 end the epithelium is very thin, composed apparently of a single layer of üattened 

 cells, but at the sides and especially at the apex of the sac the epithelium gra- 

 dually inereases in thickness» etc. Gär man emellertid tili fig. 30 Plate 10, sä finner . 

 man lätt, att testisväggen äfven här bestär af en tunn membran, pä hvars insida 

 spermatogonierna lagra. I nedre delen af den päronformade testis, der densarama 



