Stmlier öfvor Tiirlullarior Ol 



löper 011 siK'il iiiuskt'llriul ms jnst (irv-cr den liakrr Icstikrlns ulliirinj;s>;;Hii^, der 

 denua träder i berüriiig med di'ii riäiiuc, och gör dt-iidic l'örliidlandit dem emellan 

 nägot miiidre tydligt. Likv<äl hur jag tillräckligt klart sett rorbiiidelsc dem emellan 

 uppkomma sä, att en bakre testis' gang inmvnnar i den fränires. Om ocksii tuni- 

 caus tTirliallandc jnst vid mnskelträden ej skarpt framträiler, sä tortle beskaffenhe- 

 ten af det med (/rp beteckiiade epitelet al'giirande nog visa,, att. den sträekan snai-ast 

 är att n]i]>fatta sasom en ntföringsgang. Dessa ä den nndre tunican befintliga celler 

 äro stärkt tillplattade, nnder det de ol'riga testiseellei-na äro tjockare med stora 

 känior. Sperraatozoer kunna icke njijjtäckas i gängarne, climu ätminstone i den 

 främre testis sädana ligga färdigbildadc. Testishäligheten blir iiägot större ä tol- 

 jande suitt och skjuter cler ned tili den vidgade bäliglieten vid gängens bas. Huru 

 denna gang torhäller sig längre framät, kan icke nöjaktigt angifvas Den gar all- 

 deles nnder nervstammen ms/ och synes stiga up[)ät vid dennes ena sida. men kom- 

 mer der in i ett af unga gnlstoekkörtlar ocii fürbiudelsesträngar emellan sadana sä 

 stärkt upptaget väfnadsparti. att man icke med tillräcklig säkerhet kan längre 

 följa den. 



Icke heller lies Gioiila IJhrr bar jag knnnat fa nagon lullt .sanmiaiihängande 

 bilil af de <lelar, som atföra s])ermat. \'äl synas äfven der. säsom Wendt ocksä 

 U])pgifvit, nedät gaende förlängningar utgä t'rän testes. men deras närmare förlopp. 

 och om här. säsom sannolikt är. fi'ä,n de stora vesiculEC utga smalare vasa deferen 

 tia framät, känner jag ej. Dessa förhällanden hos Gtmcla bar jag für öfrigt icke 

 egnat nägra .sä ingäende och ihärdiga studier. Hos deima art har jag dock sett 

 Sperma i de frän teste.s afgäende förlängningarna. bvilket deremot egendomligt nog 

 aldrig varit fallet hos l'teriporus. 



Förestäende iakttagelser peka ju me<l nödvändighet hän pL att teste.s äro för- 

 bundna med vesicnhe seminales genom sjelfständiga gängar, sä att spermat alldeles 

 icke vandrar tili de forra genom nagra me.senkymluekor. De synas mig ocksä 

 visa, att en gemen.sam smalare gäng, vas deferen.-:, upptagcr de främre festes' sär- 

 skilda utföriugsgängar. Emellertid bar denna gemen.samma gäng knappt vidare 

 lumeu an de särskilda gängarne för bvarje testes, lik,som den ocksä fullständigt 

 öfveren.sstämmer med de.ssa i fräga om sin byggimd. Trots Iuimas bestämda be- 

 stridande bade nog alltsä Lang i hufvudsak rätt nti sitf antagande om vasa defe- 

 rentias t'örhällande hos G. mimentatn. Dock synes icke den före.ställningen vara 

 rigtig, att redan mogna testes .sakna förbindelse med vas deferens. och att dessas 

 utforing.sgängar samt främre delen af vas deferens bildas sent derigenc^n. att den 

 mogna te.stikelns vägg nedtill ntdrages och förlänges. tilis den niir en likadan tVir- 

 läiigning frän bakomliggande testis. Vi bafva fastmera sett. att cell st ran- 

 gar eller tili och med üpiina kanaler künde följas fran unga te- 

 stes hos (Ijnr, bvilkas bakic vesiculte seminales alldeles icke voro 

 vidgade eiler eus füllt iitbildade. Dessa fakta torde böra tolkas 

 sä. att vasa efferentia anläggas om ocksä säsom enkia cellsträugar 

 samtidigt med testes sjelfva. 



