96 D. Bergendiil. 



celler, men dels ligga do icke omedelbart intill iiterus utan upptaga större delen af 

 väfnadeii emellau deiuia och dorsala ki'oppsrauskulaturen, dels liafva iiiga utförings- 

 gäiigar frän dem setts iiitränga i uterus, dels hafva slutligen dessa i alliiiänhet 

 svagt iargade cellei- kuuuat visas vara al" iinnan natur. En de! af dein äro säkert 

 slemkörtlar. Af de baki'c och iure synas] deremot iiägra vara peuiskörtelceller. 



Det bar redau flera gAiiger oninämnts, att uteras bar eii sjelt'ständig öppning, 

 med bvilken detisamma genom eii iin längre, an mycket kort gfing stär i t'örbin- 

 delse. Da en längre, väl afsatt gäiig kau urskiljas, har den ett lägre. svagt radiärt 

 strimmadt epitel samt visar eu tydligare muskelbelägguing an sjelfva uterus. Deuna 

 nmskulatur utgöres bufvudsakligen af riuginuskelfibrer, bvilka utau afbrott öfvergä 

 i deu veutrala kroppsinuskuiatureu. Pä grausen emellau uterus och gäugen har 

 jag ä sagittala suitt stuudom iakttagit en ganska märkbar liusformig förtjockning 

 af muskelbelägguingen. Det torde vara skäl päpeka. att kro|)psmuskulatureu i det 

 korta stycke, som skiljer uterusöppniugen frän köusöppuiugen. Atertager alldeles 

 samma struktur som framför deuna, sä att man mycket tydligt kau urskilja ett 

 skikt af trausverselt löpaude trädar. med bvilka de diagonala tibrerua fiäta sig till- 

 sannnaus. Nägot miudrc tydligt framträda de longitudinala, men äfveu sädana 

 kunna jemte mera oregelbuudet gäeude Hbrer pävisas, bvarvid dock eu del af tib- 

 rerua lemna siua regell)uudna skikt och shita sig uärmare intill anfingen uterus- 

 öppniugen eller könsöp|>uiugon für att bilda deras ringnuiskulatur och radiära 

 muskelfibrer. Det har emellertid synts mig. som vore särskildt de transversela mu- 

 skelfibrerna nägot smalare i väfnadspartiet emellau de bäda tili köusapparateu hö- 

 rande myuuingarua äu framfcir uterusgängens üp|)uing. Nägou särskild utbilduing 

 af epitelet vid dessa öp|)niugar har jag icke kunnat iakttaga. Den oregelbundna 

 form, som cellerua vid sjelfva öppuiugeu ofta nog förete, har uämligen syuts mig 

 mycket vexlande och forde derfore suarast böra uppt'attas säsom uppkoumieu genom 

 de uärliggande väfnadernas starka sammaudraguiu'^ vid djurets fixering. 



Om den ofvan onmämnda iusäukniugen omkring köusö|)imingen och uterus- 

 öppningen blifvit kvarstäende hos det fixerade djuret. sä kau mau stuudom ä hori- 

 sontala suittserier känna sig tveksam, huruvida icke uterusgängens mynning sam- 

 mansmälter med künsöppuingeu. I .synnerhet är detta fallet, om, .säsom ofta nog 

 händer, epitelet affösts, och om snitteu äro temligeu tjocka. A sagittala suitt äfveu- 

 som ä tvärsnitt ligga de deremot alltid ätskilda, och vauligen kau mau äfveu ä 

 borisontala serier vid noggraunare tillseende hälla dem füllt ätskilda. 



Icke beller i uterusgängeu synas nägra körtelceller intränga. Dock vill jag 

 icke förtiga. att ä nägra preparat hafva starkare radiära strimmor framträdt i gän- 

 gens epitel. De äro nägot autydda ä Fig. 30. Vida starkare tili och med nägot 

 för stärkt synes .samma förbällande i uteru.sgäugens bade främre och bakre vägg 

 ä Fig. '6'2. Jag har emellertid icke lyckats närmare pävisa de körtelceller, frän 

 hvilka detta sekret skulle komma, och det är derfore .saunolikt, att deuna. hos olika 

 iudivider sä ytterst olika stärkt framträdande, strimuing är beroeude pä nägon dif- 

 fereutieriug af plasmat i uterusgängens egna epitelceller. 



