Stnilier lifviT 'rui-hclliirior. O 



Hallk/ ansluler sig dprciimt lill Ii.ii.ma (ich tillaggi-r: «je crois (ni'il a raisoii. l/esp(;(te 

 d'Ulianin PSt un (iumla uoii tiuriculi' Sf ia|)|"iitant |iliiti"il ii I aiicieii gpiirt^ Fovia. 

 aiiipi (|u'oii [leut s'en assiirer cii cuiiiparant la liovuc de l'lannria ulrrf, (loinicc 

 ]iar Orsteii. aveo les Hgures ddmiecs pai- I'i.ianin». Ah-cii Czeenyavsky liar 

 U]i))gil'\'it ilciina IVuni l<ir Svarta Ilal'vrt. ncli (Iamuli: u|i|ita!j;('r iilvcn ilt'iiiia syn<in\iii 

 i siii lista. l'A einpllci'tiil (Icune l'örfattare.s \i|)))gift('r (X\ s. 224) eiulast licrüra 

 yttre fuiiiallandcn, ocli lians uiipgirt om slorlekon : Long, corpori.s circa 2 inni; 

 dcpressa circa 2 inm lata uHdt'los icke jiassar in pft vAr (iundn Vlric. soui blir 

 iiR'iiHit H ggf sa laug iii-ii cj sällan tili ncli med <il'\'erstiger dctta matt, tnrdc Czek- 

 nyavsky's notiser cj knuiia aiiscs hal'va Icniiiat iiAgot säkerf stüd t'cir Giivda ülvfp'a 

 förckomst i Svarta Halvel. 



Det .skulle fcir üfrigt \ara gan.ska intressaiit, lUii ileniia uppgit't verkligen 

 ^■Ulllle bekräftelse, eiiär deima art icke är käud l'räii S(idra Fraiikrike.s och Italieii.s 

 under länga tider af sä inäiiga torskare be.sökta kuster. (riinda Uliyr uthärdar 

 nämligen lätt, säsoni dess förekomst i Oresund ocli ( »ster.sjöiis olika delar samt 

 ät'ven dii-ekta fürsök ftdagalägga, uti vatten nied gan.ska ringa salthalt. Finska 

 vikens vatten har enl. .1. Roth ej högre salthalt äix ß,75 per inille, under det vatt- 

 net norr nm Knlicn uppgifve.s liafva W.u — 17,2fi. \'id llavre angifves den vara 

 32.66. vid (iibraitar 3ti.39 — 3'.t.75. vid Neapel 3S.63, vid Venedig 2'.t,i2. vid Bosporen 

 17.68. i Svarta Hafvet 1Ö.31 — 17.47 samt i Asowska sjün 11,82. .Jmfr Roth 79 .s. 

 512 — ö2(i. \'id .Miille nuiedelhart söder om Kullen anträft'as G. UIvcf mycket ofta 

 ä Stränderna i smärre vatten|iölar. iivilkas sälta är ytterst ringa, och jag har mera 

 an en gang t'ininit sädana djur i smärre vattensamlingar. som uppstätt genom fräii 

 Kullaberg uedkommandc rännilar, och som ej syntes ega nägon annan direkt för- 

 bindeise med hat\et an dessas tortsättningar. Deras vatten föreföll mm tunga 

 t'uiikomligt i'iitt trän saltsmak. Sannolikf begifva sig dock de smä f'lanarierna ef- 

 ter nägiiu tid ut tili hafvet. ty alltt'ör länge uthärda de icke i sott vatten. ätmin- 

 stone om öl'vergängen sker tendigen raskt. Djur, som omedelbart ötVert'örts t'rän 

 hafsvatten tili sott, hafva utiui men vistats deri 2 — 3 timmar. men efter 8 — 12 tim- 

 mars lorlo])p voro de or<>rhga och horjade snart s(inderHyta. Skulle nu Gunda 

 lJlv(f verkligen saknas i vestligare delarne af Medelbafvet, der salthalteu är hetyd- 

 ligt .större, för att sedan änyo uppträda i Svaita Hafvet. vore detta onekligeri ett 

 bade märkvärdigt och synnerligen intressaiit faktum. Till sist .skall jag aniiiärka. 

 att namnet UJra' syiies mig foga motiveradt ätminstone vid vära kuster; jag bar 

 aldrig fumiit denna art pä eller bland alger, alltid under och pä smärre stenar 

 vid Stränderna. 



Den art. som skall utgora egentliga t'öreraälet för denna afhandling. har jag 

 vid tveniie föregäende tillfällen [W. '.•2 b) merl en viss reservatioii li(>iiänmt l'feri 

 pm-us nilfiaru- Bergendal. 



] niitt första oninämnande af denna form, iivilkit nedskrefs oiiH'delbart före 

 min afresa tili (irönland dels ur minnet dels efter ofullständiga anteckningar (VM). 

 s. 323) anfrn'dc jag säsom syiKinyiiicr I'Iidhuki iiffiti/.- < )ii.-<TKi) V. Furin iilfiiu." (ii- 



