16 I). Bergendal. 



kvarlemnades i samnia akvariuni. blefvo iinder ett par veckor, undpr livilk;i jaj^ 

 observerade dein, icke angripna af Planarierna. 



Fteripoii rörelse är i allmänhet ett jemnt. ganska snabbt glidaiule. tili väscnt- 

 lig- liel liärledaiide sig frän de kraftiga ventrala eiliernas verksambet. ßlir den 

 oroad, visar den dock en rätt at'vikande igellik rörelse. Iivarvid de ganska kraftiga 

 häftcellema ä bakre ocb främre kroppsändan göra tjenst. l'nder sauinia förliällan- 

 den visar ät'ven Gumln Ulrrr ett liknande rörelsesätt, nien detta är ingalunda det 

 enda rörelsesättet für denna art, säsom Iijima upjjgifvit, eller ens det vanligare. 

 säsom Wendt, berigtigande Iijima 's nppgit't, meddelar (S9 s. 2öt)). Ser man pä 

 dessa djnrs rürelse i liafvet, der de ostörda framlefva sitt naturliga lif, sä visa 

 de allra flesta en jenni glidande rörelse, men stöta de bäftigt eniot livarandra eller 

 uppstär starkare rörelse i vattnet, eller blifva de oroadc derigenoin, att stenar n|)p- 

 lyftas o. d.. sä tillgripa de visserligen snart igelrörelsen. En sä(ian liirelse är oni- 

 nännid tTir tiera af de bat'sformer, bvilka af ätskilliga författare skildrats, ocb äfven 

 f(ir nagra blan<l dem (Fnria nffiiiis. PI. liltornlisi, bvilkas iVirliAllande tili l'ffriponis 

 vi förut fnnnit otillräckligt ntredt. 



Kör Crtnula scgmentafo är detta rörelsesätt icke omniinnidt af Lanc, ocb jag 

 kan icke beller erinra mig bafva inkttagit detsainma bos de talrika. individer af 

 denna art, bvilka jag i Messina under nägon tid knnde iakttaga lefvaudt^ Da äfven 

 den arten bar synnerligen kraftiga klii)b- I. bäftcellcr, synes <len dock i det afse- 

 endet ega alla betingelser för en sädan rörelse. A andra sidan är det mycket möj- 

 ligt. att dessa celler lika mycket äro organ för ett kraftigt \idlu1ftande som organ. 

 bvilka särskildt äro vcrksamma \id ig(>lrörelsen. 



Undersökningsmetoder. 



Dessa äro de vanliga. Ojemförligt vigtigast är studiet af fnllständiga i olika 

 rigtningar tagna snittserier. Det är blott i ett fatal fall, som studiet af sä pass 

 tjocka djur i lefvande tillständ kan lennia värdefullt utbyte. I ocb för en mera 

 sammanhängande biid af exkretionsapparaten är dock stndiet af lef\ande djur. all 

 deles oundgängligt, lik.som det ocksä för andra organ kan vara ganska ui)})lysande 

 vid sidan af undersökningen af snitten. Icke beller är resultatet af macerationer 

 i fräga om flertalet väfnader ocb organ synnerligen ujipmuntrande. 



De tlesta i den mikroskopiska tekniken nn införda fixerings- ocb färgnings- 

 metoder bafva användts, raen snart nog syntes mig de enklare karinin- ocb bämato- 

 xylinfärgningarna betydligt öfverträffa de bilder, som erböllos med de mera moderua 

 anilinfärgerna. Va\ god pikrokarminfärgning af nyligen fixerade Turbellarier 

 S3'nes mig knappt kunna öfverträffas, eburn visserligen icke beller denna fär ex- 

 klnsivt användas. För studier af cellstruktur i synnerbet i körtelceller ger ocksä 

 dubbelfärgning med hämatoxylin ocb aminoniakkarmin jiraktfuUa preparat I all- 

 mänhet bar jag föredragit tntalfärgning framför snittfärgning. 



