36 



D. Bergeiidal. 



kunna följas tili iiägra langsgäende vasa deferentia ellt'i- — för de iitined pharvnx 

 belägna — tili vesiculpe serainales, hvilka jag i ingen af dessa serier kuuuat pävisa. 

 Pä eil del af tvärsiiitteu fräu trakteii af munöppniugen, der jii hos uägot äldre 

 iudivider de sä oerhördt stärkt utvecklade vesiculffi seminales intaga en stör del af 

 djnrets kropii, kuiiiia f^adana liildiiiugar oller anlag tili desainnia alldeles icke 

 bemärkas. A aiidra snitt äro nägra här betintliga celler iiärnmre sammanslutna och 

 kunna möjligen vara tidiga iitvecklingsstadier af vesiculfe ii>en äro allt för otvdligt 

 begränsade. för att iiägot niera l)estäindt uttalande derooi skulle kunna göras. 



\'ida ))ättre u])plysningar bar jag erhällit fiän snittserier af icke obetydligt 

 äldre djur. hos hvilka. stora vesicula? seniinales ledan emottagit betydande nmngder 

 af Sperma, och der testes äro stora med stör central hälighet, ehuru de väggklä- 

 dande spermatogouierua nästan allestädes i tveune eller Hera lager kläda tunicans 

 insida. Här visa de allra flesta testes tydliga ventrala förläugningar, i hvilka testis' 

 lumen pätagligen foi-tsättes. N'idarc ser man i donna ventrala del ett i festoulik- 

 iiaudc bugter eller slyngor lagdt cellband, med hvilket ett och anuat af testis' 

 utskotten sammanlöper. A nägra stallen kan man äfven i detta band se ett lumen. 

 Hvar denna strängs bakersta del blii' af, är icke alltid lätt att säga. Ej heller kan 

 man öfvei'allt hälla densamma lielt i ,«är frän de äfven häi' gäende oviduktanlageu • 

 och de äniui likaledes strängformiga anlagen tili gulstockkörtlarue och deras utfö- 

 ringsgängar Det är tili och med icke helt uteslutet. att en del af dessa bugter 

 äro sadana. I)ä emellertid testisförlängningarna med füll säkerhet .setts öfvergä i 

 ilelar af det onniämnda cellbandet och ä ett stalle heia styckot emellan tvenne 

 testes varit füllt klart och deitill visat ganska tydiigt lumen, sä kan jag alldeles 

 icke tveka att ansluta mig tili den mening. enligt hvilken frän vesicuke seminales 

 gä fortsättuiugar, som vi ju med Chichkope mä kalla vasa deferentia, och i hvilka 

 de .särskilda festes' utforingsgängar inmynna. Det mä här särskildt antecknas, att 

 ifrägavaraude rör emellan tvenne testes var lieläget längt franiät och sälunda för- 

 band ett par af de främre testes. 



I den längst framät skjutande delen af vesicul» seminales künde jag ä denna 

 snittserie icke se nägot rör inmynna. Deremot .syntes i en nägot längre tillbaka 

 liggaude sidoutvi<lgniug en öppning, hvilken tycktes leda tili en bägformigt nedät 

 förlöpande gang, hvilken emellertid icke künde följas nägot längre stycke, sä att 

 jag icke kan afgöra, om den skulle kunna hafva varit slutstycket af iiämnda cell- 

 band (= V. deferens) eller om det var en gang frän nägon af de i denna del af 

 djuret betintliga testes. 



Frän nägra af de i sannna djurs bakre del belägna testes syntes särdeles tyd- 

 liga med hnnen försedda gangar sträcka sig framät. Fig. 28 Tafl. IV äskädliggör 

 detta. Da testes gä nästan ända ned tili den ventrala nuiskulaturen. löpa gängarne 

 nära nog horisontalt. Deras tunica propria är mycket kraftig och .synes synnerligen 

 tydiigt fortsätta sig u[)\) i te.stistunican. Gängen, som utgär frän ilen fräuu'e större 

 testis. har en diagonal af omkring 7 — 8 Mik. Framät vidgas den nägot men blir 

 snart mindre ty<llig, da snittet ej träffat den sä mcdiant. Säsom Hguren utvisar, 



