Ö4 D. Bergendal. 



Dertill koramer, att slutstycket uf könsap]iaraternas utföringsgängar lios (hinda 

 tili sin byggnail uäiniast öfvorensstänima med den liouliga apparatens i densamma 

 inmyiiuande del, vagiiia. flättast torde visserligen vara att iip])fatta aiitrum säsoin 

 iip[)koiumet geiiom uii iustjelpniug eller inskjutuiiig trän yttre epitelet, ty med 

 detta företer denna väfnad den allra största öfvereusstämmelsen. Till deiuia tVäga 

 torde blit'va anledning äterkomma vid den honliga apparaten. Här har det blott 

 varit af vigt att klargöra, det nägon större olikhet i de yttre gangarnes för- 

 hällande icke föreligger hos de häda noggrannare undersökta ar- 

 ter na af slägtet Gxnda. 



Sedan vi nu sükt utreda, huru peuishäliglieten utmynnar, äterkomma vi tili 

 penisslidans byggnad. Wendts ujipgifter om dess epitel hos (rwida Ulvcr ant'ördes 

 helt nyss, och deraf framgär, att opituicellerna ganska nara öfverensstännna med 

 dem hos U/erqwrin'. Lika litet som iios f'teriparus har jag dock här kunnat se 

 mera an ett lager e])itelceller. men käraorna intaga myeket olika lägen, hvarigenom 

 det lätt nog kan komma att se ut, som om 2 eller Hera cellrader iorefunnes. Icke 

 heller kan jag raedgifva, att dessa celler äro särskildt smä. Deras form är i hög 

 grad beroende af penisslidans koutraktionstillständ. A ett med het alkohol konser- 

 veradt djur äro de ovanligt smala och längsträckta; de i nedre delen ej mindre an 

 45 Mik länga. Afven hos denna art synes cellplasmat hos ätskilliga individer kor- 

 nigt, hvarigenom eu sekretbildning antydes. 



Hos Gunda aegmentafa har slidans epitel alltid varit iägre, och cellerna hafva 

 mera jemn storlek. Dock visar Fig. 27, att man äfven der ser de nedre cellcnias 

 inre ändar förlänga sig in öfver de andra. Da sistnämnda art liar starkare utbil- 

 dade peniskörtlar. skulle man knnna tänka sig nägot samband emellan detta l'ak- 

 tum och den svagare utvecklingen af penisslidans körtelepitel. Emellertid är det 

 saimolikast, att dessa sekreter afse olika uppgifter. 



Wendt har hos G. Ulra- icke funnit nägon egeu muskulatur i penisslidan, 

 och Läng uppgit'ver intet liärom för G. secimentata. Hos Gunda Viva förekommer 

 likväl ett ganska tydligt ringnniskel lager, som är ytterst nära fürbundet med basal- 

 membrauen. Och med detta sammanväfver sig ett längsnmskellager, frän hvilket 

 likväl mänga fibrer gä öfver i <len omgifvande väfnaden. Afven hos G. segmen- 

 tatu tinnes ett svagt muskellager i penisslidan. 



B. Den honliga apparaten. 



a) Literaturens vigtigare uppgifter öfver den honliga apparaten 



hos hafstrikladerna. 



Liksom öfriga Triklader hafva äfven de maricola formerna tvä äggstockar, 

 som äro belägna kort bakom hjernan — endast hos Cercyru hastata O. Schm. äro 

 de med säkerhet belägna längre bakät, kort framför pharynxroteu — och frän dem 



