64 D. Bergendal. 



ett anlag tili gulkörtellob i stallet utvecklats tili ett ovarium. Da det är ett eiistaka 

 fall, kan dock denna fräga ej besvaras. 



Ovariet hos Gunda-a.rterna.. Af Gunda arterna har jag endast uudersökt niogna 

 ovarier. Dessa äro hos bäda belägna oi'vanpä nervsträngen och öfverskjuta 

 vanligeii densamnia mera utät an inät. Wendt har redan förut anniärkt, att Iiji- 

 MAS anmärkning om ovarierna, «sie seien wie liei Gunda sec/tnentata ausserhalb der 

 Längsnerveustämme gelegen», behöfver en korrektion, sä tili vida som ovarierna 

 hos Gunda ülvre ligga «über und lateralwärts von den Seitennerven» (1. c. s. 265), 

 Fig. 11 Tafl. IL soni vid niycket svag förstoring ätergifver ett tvärsnitt genom ova- 

 rialtrakten af denna art, visar ocksä, att ovarierna hufvudsakligen kunna sägas 

 lagra ofvanpä nervstammarne. A en annan tvärsnittsserie finuer jag ena ovariet 

 hafva nervstaniuien under sitt yttersta parti, hvaremot det andra öfverskjuter den 

 lika myeket ät bäda sidorna. Ovariet ligger sälunda ofvanpä nervsträngarno men 

 derigenom uppstär, sä vidt jag kunnat finna, ingen olikhet med G. segmentata, ty 

 jag kan icke instäinma i Lang's uppgift (81 s. 202), enligt hvilken ovarierna äi'o 

 hos denna art «den Längsnerven aussen dicht angelagert». A Hera tvärsnittserier 

 ser jag dem ligga ofvanpä längsnerverna ; ofta kan ett ovarium genom en lob af 

 gulkörteln betydligt uppskjutas frän uervstammen, sä att det icke beror denna. 

 Den del, frän hvilken Ovidukten utgätt, nedskjuter dock nära intill uervstammen. 

 Det tyckes mig för öfrigt framgä af Lang's egen Fig. 34 Taf. XIH, att ovariet 

 ligger ofvanpä nervsträngen, ty der se vi hufvudmassan af ovariet träffad pä 

 samma gäng sona nervsträngen. Da vi äfven se Ovidukten der fortsätta bakät ifrän 

 ovariet, bör detta snitt hafva träffat ovariet nägot närmare dess yttre an iure rand. 

 Da Gunda-arterna i detta fall skulle hafva utgjort undautag frän det för öfrigt all- 

 männa förhällandet hos Trikladerna, ligger det nägon vigt derpä, att ovarierna 

 äfven här ligga ofvanpä nervsträngen och icke utanför densamnia. Hos 

 SyncoeUdium skulle de enligt Wheelek's skematiska hgur 94 PI. VIII Fig. 4. ligga 

 helt och hallet innanför nervstammen. Ett liknande förhällande företinnes ocksä 

 hos en del landplanarier (Dendy 89 s. 82). Utanför nervstammen forde vi icke 

 känua dem vara belägna hos nägou enda ') hithöraude form. 



I fräga om ovariets struktur hos Gimda-äxiema, äro vi derom underrättade af 

 Lang och Wendt. Lang nppgifver bestämdt, och Wendt säger, att förekomsten 

 af cellkärnor, soiu «anscheinend Bindegewebskerne sind, vermuthen lassen, dass die 

 Eizellen in einer besonderen das ganze Ovarium durchsetzenden, aus Bindegewebe 

 bestehenden Gerüstsubstanz eingebettet liegen». «Auch in Bezug auf ihre Grösse 

 unterscheiden sich die Zellen eines Ovariums; die grösseren sind immer in der Mitte, 

 die kleineren meist peripher gelegen, so dass man annehmen muss, dass auch hier 

 wie bei den Hoden die Entwicklung von der Mitte ausgeht und gegen die Wau- 



'"i Chichkoff nämner visserligen 1. c. s. 92 iitom Gunda äfven « Phagocata gracilis d'apres 

 WooDWORTH», men denna uppgift iir origtig, ty sititnämnde författare Säger 1. e. .s. 32: «... They 

 are symmetrically plat-ed on the ventral side of the body just dorsad of the »min nerve trunks, 

 one on either side». Jag har tillätit mig kursivera de ord, som här äro vigtiga. 



