Stiiilicr fitviT Tiirbellarier. 81 



k ömse sidor (im luiiltliiiicii ; han skilili'ar :if\iiiledes ii ovidukti^riin koila i^rmiar, 

 rigtade ><siiivant los bcsoiiis. eu liaiil nu siir K's cötc^s«. v<Kn cniitacl iniiiiciliat avec 

 le.« vitellog^iies, i-es laincaux serveiit ;i cos doniiers de coiuluils excreteurs, dans les 

 coiiditions ohservoe.s pour les tosticules. avec cetto diftoreiice. pourtant, i|uo leurs 

 paroi^ 110 |iassont ])as dirocloineiit dans c-ellos des trlaudcs vitellines . 



Jag skall liär hiott aiiiiiiU'ka, alt < 'tuciiKuKi' alldolos ioko leiniiai- iiagijii upp- 

 lysniiig om väggens lieskatTenliot hos vitellarioina. Wheeler har slutligen icke 

 observerat. Iiuiu vitollarieriia (ip|)nas i ovidukleii (1. o. s. 1S21 Beträffiinde vitel- 

 larienias iippkomst liafva vi alltsä trenne äsigter: 1) ur tariuepitelet. 2) ur celler 

 spridda i niesenkymet, Hi m- parovariet, hvilket egentligen är en del af ovariet. 

 < )ni doras Ciriiallaiido tili uvidukteii füretinnes hlott en onda niening, att de väl 

 töminas genom dossa. nion att fürhindelseu dorn en:ollan är seknndär, ja, Iijima 

 gär sä längt, att lian l'oiklarar ovidiikterna haha dessa öppningar färdigbildade. 

 innan förbindelse inträdor med gLilstocklobei'ua, "ch att han nppgil'ver, det gulceller 

 liksoni onligt bans nioniiig äfveu sporniat skulle inangenstädes först koinnia nt i 

 mesenkyniots luckdi' urh sä genom detta na tili uiuiuida bäl i ovidukterna. 



Rt'ter deuna histurik ina vi atergä tili Utcrijiorus für att tillse. om den stödjer 

 uägon af dessa meningar. I myc'kot uiiga stadior tordo det icke vara möjligt att 

 med säkerhet särskilja vitellarier Iran cellmassoi-na vid norvsträngen. Af Uteriporus 

 stä icke heller iiagra säi'doles uiiga stadioi' tili niitt förfogande. nien öt'riga förfat- 

 tare synas icke heller hat'va fuiniit l)obötiigt studera sä särskildt unga stadier. all- 

 denstund vitellarierna utvecklas ganska seilt. Fig. H7 TaH. IV ätergit'ver ett stycke 

 af ett horisontalt .snitt. .sein träffat ovariet och h'ämre deleii af Ovidukten. A när- 

 niast undro snitt bar öfi'o i'andon al' iiorvstammen genomskurits, ( )variet med ovi- 

 duktändau är intecknadt eiiligt näriuast öfre snitt, da det gaf en klarare bilil. 

 Djuret är torsedt med väl utvecklade testes, stärkt t'ylda sädesbläsor, men i ovi- 

 dukterna Hniies ingen Sperma, l'terus och förbindningsgaugarne äro öfvenledes 

 mindre utvecklade. .VIogna gulstoek])aitier har jag ingenstädes funnit hos detta 

 djnr. Ej lieller iiafva gulstoekarne sträckt sig .sä langt oinkring i kroppen, som de 

 sedermera komma att göra. GulstockiU'iie äro obetydligt greiiade. De |)resentera 

 sig an i tviirsnitt. an äro ilo genomskurna pä längden. I allmäiihet äro de redan 

 pa dotta Stadium myckot skarpt skilda t'rän omgit'vande väfnad. som stundom är 

 förtätad tili grän.smembran I andra fall är det kna))i)t möjligt att urskilja uägon 

 dylik. -Meli laugt ifrän att ligga fi'itt i mesenkyinet, sä att man skulle kunna an- 

 taga, dot de framgätt ur skilda inesenkymceller oller grupper af sädana. visa gul- 

 Stockarno rodan i detUi nuga Stadium intim förbindelse med Ovidukten. De utgä 

 icke fräii nägon längslöpande cellsträng vid sidau af deniia. utan alla de nu iakt- 

 tagbara körtlar och körtellober kunua med ganska stör lätthet följas tili oviduktens 

 väfnad, med hvilken de utan gräiis sanimausmälta Don citerade tiguren torde med 

 füll ovidens ädagalägga detta Med tarmgronar komma dessa nnga gul- 

 stookanlag üfver hiifvud icke i beroring. sä att det kau tydiigtvis 

 alldeles icko blif\rt tal deroiu, att de skulle stä i nägot geuetiskt 



