90 n. Bergendal. 



är beläget. Bast synes i detta häiiseeiide ett liufviid vara utveckladt ho8 Si/ncoeli- 

 dium, hvarest enligt Wheelek (]. c. s. 174 PI. VIH Figg. o o. 4) äggstocken ligger 

 rätt längt bakoni hjernan, ocli livarest ät'veu den främre tariuskeiikelii 

 siutar bakom iijejuan. Hos Si/iicoelldiuni eniar enligt l'lg. 4 gul.'^tnekeii en 

 ganska kraftig utveckliug franiför äggstocken. Om gulstockarnes forhällande hos 

 Cem/ra, livilkens ovarier ligga ännu mycket längre tiilbaka, leiiuiar oss (). Schmidt 

 ingeu upplysning. Tarmeii stracker sig einellertiil hos denna form längt frani förbi 

 hjernan (62, Tal'. KI. iMg. 1). 



Beträffande gulstockens utveckling i öfrigt hos Gunda-'drtevuSL skall jag blott 

 päpeka. huru den lios dem bäda visar stora lober bade innanför och utanför teste«, 

 hvilket seuare icke förekonnner hos Uteriponis, samt att den hos dessa äfven när 

 en betydligt mägtigare ntveckling emellun bakre tarmskenklarne ocli pharynxhälans 

 vägg. I bakre delen af krojipen tränga gulkörtellober hos dem badii in i mediana 

 partiet emellaii terminaländarne af de bakre tarmskenklarne. De synas mig relativt 

 betydligt större hos G. segmentala an hos G. Ulw. Beträffande guicellcrna säger 

 Wendt. att vid deras ouivandling äfven den i början tydligt synbara, stora kärnan 

 gär förlorad. Jag vill derföre anmärka. att jag icke liar nagra snitt. der icke kär- 

 nor kunna pävisas i guistockcelierna. ehnru djnren synas mig fnllt mogna och gnl- 

 cellernas plasma är helt fyldt af körn. 



Flera författare, som beröra dessa änjncn, ucli sonj iakttagit tydiiga gulstockar. 

 omuämna. att de icke varit i tillialle sc giUccllrr cller ägg i ovidnkterna pa \äg 

 iität, samt hafva derföre antagit, att denna förtlyttning och kokoiigens bildning skulle 

 försiggä symierligcn liastigt. Egendomligt är, att gnistockceller. som hos de Hesta 

 af dessa djur tili ett antal af Hera tusen för hvarje kokong föras tili uterus eller 

 tili antrum. ej oftare iakttagas i ovidnkterna. Hos hafstrikladerna bar icke heller 

 jag iakttagit nägra gulceller i Ovidukten, njcn da jag hos Dendrocoelum juincldtnm 

 Pallas iiäträffat .sädana celler i Ovidukten, skall jag nägot redogöra för detta fynd. 

 Fig. 38, Tat!. IV ätergit'ver ett stycke af Ovidukten, genomskuren sagittalt. och der se 

 vi en otvifvelaktig guicell. liggande i denna. Den skiljer sig ifr&n de celler. hvilka 

 ligga hopade i gulstockarne. utoin genom sin türm äfven derigenom, att de gulbruna 

 näringskornen äro mera samnianträngda, samt att det mellan dem betintliga plastnat 

 är nägot tätare. med hvilka förliällande stär i samband, att heia cellen synes hafva 

 uägot förminskats. Ganska olika synes kärnan förhälla sig. I de celler, hvilka 

 ligga kvar i gulstockarne, är den kompaktare och visar här och bvar en niicleolus. 

 Hos de i Ovidukten liggande gulcellerna äro deremot skilda kromatinkorn mycket 

 lätta att iakttaga. Kärnan i dess helbet up|)tager färgämnen mindre stärkt. En 

 nucleolusliknande kropji har jag iakttagit i enstaka sadana celler. men i niänga an- 

 dra kan jag icke pävisä nägon dylik '). Synnerhgen egendomlig är dessa cellers 

 form. A den afbildade cellen se vi ett ganska betydligt antal pseudopodieliknaude 



') Chichkoffs niening, att nucleolus alltid tinnes, elmru Ii.iima och ätskilliga andra förfat 

 tare ej sett deti pä fj""""'! af 'l'extremp abondance de f;ranuIations», kan jai; sahinda .svArlii^cn 

 biträda. 



