50 D. Bergendal. 



naden af det iutermediära skiktet icke syues inig tillräckligt utredd, utaii har jag 

 för afsigt, att, da rikligare tillgäng pä nytt material kan erhällas, äiiyo undersöka 

 detsainma. 



Penisslidan och antrum genitale hos Uteriporus. Penis är belägen i p e u i s- 

 hälaii, som omgifves af en väl'nad, livilken i allmänhet benämnes penisslidan. 

 Nedät afsmalnar denua och myuuar geuoin en träng öppuiug in i antrum geni- 

 tale, der bakifrän äfven opariga Ovidukten (vagina?) iukomnier. Antrum genitale 

 myunar genom genitalöp])ningeii utät Fig. 21 go. Peuisslidans bygguad hos Uteri- 

 porus motsvarar yttre skiktets af peuis. i hvilket densamma öfvergär. Den visar 

 alltsä närmast eniot häligheten ett epitel. Meu detta har lielt anuau beskaffenhet 

 äu det yttre penisepitelet, ty da detta var ett sammanhängande mycket lägt plasma- 

 skikt med ett fatal kärnor, sä liar penisslidans epitel tydligt skilda visserligeu breda 

 men ocksä temligeii höga eeller, sä att det väl uia kunna nämnas ett cyliaderepitel. 

 I allmänhet finner man cellerna. da penis är belägen iune i bälan, snedstälda med 

 den fria ändau mera eller mindre ui)pät rigtad. Nedtill äro de alltid nägot lägre; 

 ä det afbildade preparatet voro emellertid äfven de nedre cellerna cylinderceller, 

 meu ä andra preparat liafva dessa varit lägre och snarare bort kailas skifepitel- 

 celler. De öfversta cellerna vid vecket. der slidaus väfuad öfvergär i penis, äro 

 äfven nägot lägre och vanligeu genom trycket mot de i sjelfva vecket befintliga 

 rigtade nedät. I vecket äro cellerna .sä hardt hoppressade. att cellgränserna ofta 

 äro otydliga. Cellernas utseende är för öfrigt iiögst olika alltefter deras älder och 

 funktionstillstäud. Membranlikuandc hudlager .saknas nästan alltid. Basaldelen af 

 cellerna bestär af tinkornig mera tat plasma. Mot de fria äudarne blifva de mera 

 eller mindre vakuoliserade. (Jfta ser man hos äldre könsraogna djur i dessa ändar 

 nägot gröfre koru, som efter pikrokarminliehandliug visa mera gulaktig färg. ander 

 det plasmat mot basen är rödlett. Stnudom äro äfven ändarne mera rödletta. Ej 

 sällan iiuner man särskildt hos cellerna nägot nedom penisslidans midt ändarne ut- 

 bredda, och stuudom tyckas dessa ändstycken vara stadda under afsnöruing. At- 

 miustone äro de genom ett smalare halslikuande stalle föreuade med cellens basal- 

 del. Cellkärnorna äro temligen stora, sällau klotrunda, oftare ovala eller nägot 

 polygouala eller slutligeu nästan kägellika med gauska talrika kromatinkoru. De 

 ligga närmade tili cellernas bas. dock icke sä regelbundet. att ej kärnorna i nagra 

 celler kunna ligga vid eller tili och med ofvan midten, hvilket, da cellerna hafva 

 ofvau nämnda sueda läge, har tili följd, att ä tvärsuitt genom penis och peuishäla 

 — alltsä frontalsnitt genom djuret — kuuna kärnor komma att här och der ligga 

 ofvanför hvaraudra. Detta beror säluuda icke pä, att här skulle Hunas ett af 

 tvenue cellrader bestäende epitel. Cellerna äro för öfrigt i allmänhet väl skilda 

 fräii hvarandra. Till och med ä preparat frän med sublimat behandlade djur kan 

 man fä se mellanrum eniellau dem, ej blott mellan deras ändstycken utan sträc- 

 kande sig längt ut emot cellernas bas. Pätagligen hafva dessa celler betydelse af 

 ett körtelepitel, och man kau äfven liuna bilder, der iure delarne äu tyckas hafva 

 afiösts an synas hafva uttömt delar af sitt korniga sekret. Det vill emellertid synas, 



