Sliidicr iifviT 'riirhcllariPr. -TI 



soin antoge cellorii;i lyilli)j;iirc egeiiskii|ii'rii;i al' scctTiierainli'. ju iiiirmarc <ljui'et är 

 sin lionliga könsmognacl. liotvclflscu al' dt'Ua sckrct skullte iiKijligcn kiiiina vara 

 att iiismürja peiiisytan vid parniiigeu, nieii kanske tär dews .stafkarr utvockling. da 

 den lionliga kiinsniognaden fürestär, tolkas säsom pekande hän ])h kokonglnldning 

 i penisliälan, livilket jag dock af andra skäl ej hällor füllt sannolikt. 



Da penis ntskjutes, torde nägon niiiidre di'l af penisslidan oinstjelpas och 

 koinma att liiMa yttrc lager k üfversta delen af den fria penis. rtskjntningen af 

 penis försiggar tili en Ix'irjan förmedelst sanniiandragning af en del fmn pcnis- 

 sii<lans öfvcrsta del ntgaende niuskeltradar och fullföljes sedorniera genom kon 

 traktioner af andra. fran den ventrala innskulaturen utgäemle. i linfviulsakligen 

 dorsoventral rigtning förlöpande tradar. Bada .slagen muskelträdar inserera a den 

 dorsala penisansvällningen. Kn del ga äfven l'ran ventrala nuisknlaturen tili penis- 

 slidans öfre delar och sänka denna, innan den onistjelpe.s vid )ieni.s' fortgäeude 

 utskjutning. Ttan tvifvel bidraga ocksä allmänna muskelkontraktioner i könstrak- 

 ten tili att utskjuta penis. Hess äterindragning förniedlas väsentligen af fran penis- 

 basen tili den dorsala kroppsmu.skulaturen gaende tradar nien understödjes säker- 

 ligen af säväl i^enisslidans soni andi-a väfnaders elasticitet, samt tili en del äfven 

 af längsmuskulaturen i jtenisslidan och i ])eins sjelf. Den senare biidar en ganska 

 vigtig faktor vid denna procedur, Tydligen kninia äfven häi-vid eii del af de fran 

 penisslidan tili kroppsmuskulaturen gaende dorsoventrala tibrerna kraftigt bidraga. 



Fig. '20 visar. att penishälan är betydligt förminskad, da penis fir utskjnten. 

 Den visar vidare. att penisslidans förut snedt u[)]iätrigtade epitelceller lietydligt 

 sträckts och blifvit rigtade snedt nedät. Sä är fallet ä alla pre])arat fran djur, som 

 vid li.xeringen i högre eller ringai'c grad utskjutit penis genom i)enishalans öpp- 

 ning, äfven oni den alldeles icke utträngt genom den yttre könsöpimingen ntan 

 blott tili densamma. sä att spetsen sitter i jemnhöjd med den ventrala kroppsytan 

 ungefärligen som a Fig. 14 TaH. II. De öfre delarne af dessa celler äro da stun- 

 doni uästan träillika ocli skjnta längt fram lifver andra celler. I nägra fall ser 

 man i |ienishälan fria klumpar. hvilka se ut säsom atiösta delar af sädana celler. 



rtauför epitelet kommer ett ringnuiskellager. som dock merendels är nägot sva- 

 gare an dess fortsättuing ä penis. I allmänhet bestär det i slidan af ett enda tiberskikt 

 Vid dorsala |ienisvecket tilltager det i mägtighet. och derefter bibelialles sannna 

 styrka ä penis. (rränslinien emellan mnsknlaturen och epitelet är ovanligt ojemn. 

 Detta .synes bero pä olika kontraktion af närliggan<le ringmuskeltibrer. samt i)ä det 

 motstand einot dessas sammaiidragning. som mera elKa- mindre radiär! lüpande 

 muskelträdar här ästadkomma. .U'veidedes foror.sakas detta hirbällande genom den 

 fullständiga .saknaden eller synn<>rligen svaga utvecklingen al' basalmemhran. Ctan- 

 för ringmuskellagret tinnes ett svagt och delvis afbrutet längsmnskellager. Vid 

 nedre delen af peni,sslidan lemna dessa muskelHln'er nästan omedelbart ringniusku- 

 laturen für att gä ned tili den ventrala kroppsmuskulaturen — fran hvilken de väl 

 böra anses utgä — : eller utbrecla de sig Irland det temligen mnskelrika, penisslidan 

 omgifvaude mesenkymet. A en del preparat framträda sinala. i rad liggande kär- 



