Stiulipr iifvor Tiirl)(>!larir>r. 'I ( 



sainiiia stalle är 320 Mik.; ovariels laiii;<] ar Tö Mik. A eii liorisontal serie frän 

 ett skaligon lika moget iljur iir läiiu^den onikriiiu; '.••• och hroddcn un<^i't'<är 100 Mik. 

 AfstÄiulet U-kn ovariotfs yttre raiul tili kroppsrauden är k sistiiäiunda serin 240 och 

 frän (less iure tili fräinre tarmskcnkeliis yttre rand 30 Mik. Tili hjcrnaii är af- 

 .stAndet 200 — 300 Mik. Dcssa inätt äro tagiia fran djur, iivilka haft jemföreLsevis 

 mogna ovarier. A ett i pikriiisvafvel.syra Hxeradt .stärkt krumliöjdt djur med 

 kanske de mognaste ovariei'. jag sett. är formen eii aiiiian; der är del ena ovariet 

 ovalt med en utstrilekning af (iö Mik frän fränire tili bakre randen samt af 100 

 Mik frän andre tili öfre; det andra är niera rundadt med .sanima diagonaler !)0 och 

 tOO Mik länga. Imi häiivisning här mä emellertid ske tili de nedau meddelade 

 matten frän nägra yngre äggstockar. 



Oe.'^sa ovarier frän ganska mogna djnr hafva en fullkoraligt jemn gränsyta 

 med en .'^tark gränsmembran mot omgifvaude mesenkym. med hvilken muskelfil)rer 

 här oeli der äro sammanväfda, dock icke sä tätt, att ett saminauhäugande muskel- 

 lager uppst&r. I det mogna ovariet äro de allra flesta cellerna utbildade tili ägg. 

 ocli man Hinier cmellan dem relativt fä raindre kärnor. som kutina hänföras tili 

 resorberade ägg eller tili .strängar i ett .stödjeskelett emellan de vitbildade äggen. 

 Dessa äro polygonala eller rundade. Störst äro de. hvilka äro belägna i närheten 

 af äggledarens framända l'>linrn matt tagna ä snitt i frftga om ägg ej äro till- 

 räckligt n|)i)lysandc. mä dock nägra meddelas. Ett ovanligt aflängt har en längd 

 af 30 och en bredd af 22 Mik. Kärnan är nästan alldele.s rund och har en dia- 

 ineter af 15 Mik. I allmäuhet iitgöra diagonalerna hos äggcellerna omkring 20 — 2ö 

 Mik. Kärnornas vexla mellan 12 och 15. 



Plasraat är jemnt finkornigt och färgas svagare, ju mognare äggen 

 äro. I de mognare äggen uppträda raassor af nägot gröfre körn, som dock ytterst 

 olika framkomma efter den behandliug, som preparaten undergätt. Synuerligen 

 tydiiga äro de ä djnr, som li.xerats med pikrinsalpetersyra och sedan färgats med 

 pikrokai'min. Sällan äro körnen likforraigt spiidila i plasmat utan kvo hopade tili 

 molidiknaniK' massor ä ena sidan om kärnan. Ofta hafva dessa mera eller mindre 

 halfmänlik form. 1 andra fall ser jag dem bilda en hell shiteii maiitel omkring 

 kärnan. •ViiKP'i äro de eiula celler k preparaten, som förete denna bilil. Vid sva- 

 gare förstoring framträda koriunassorna säsom mörka partier. Koi'nen sjelf före- 

 falla dock ej vid starkare förstoring svarta ntaii gnibrun.i. I^c synas stundom nä- 

 got stafformiga Om de ocksä äro gröfre an det öfriga nästan homogcna plasmats 

 smäkorn. äro de dock äniui ganska smä. 



Kärnorna äro blaslika med tydlig kärnmemlir.in och {■\[ uiiugd körn- eller 

 stafformiga, ofta tili en klump liopdragna kromatindclar. .lag har luei'a sällan sett 

 en frän andra körn tydligt afvikande nucleolus mera konstant uppträda i äggkär- 

 norna. Da en nucleolus synes bäst i de mognaste äggen. forde den uog regelbundet 

 vara tillstädes i de fullmogna äggen. .\ föreliggande serie tinnas blott vid öfre 

 bakre randen ä ett fatal snitt uägra mindre kärnor, h\-ilka dock snarare äro att 



