studier rtfvcr Tiirbollarier. 69 



fär ansos heni |)ä <jriuisniL'inl)iaiieiis fuUkoinligii fränvaru ä du al' iiüg utidersökta 

 äldre äggstockarna fräu sädaiia <ljur 



Nägra uppgifter om äggen hos Gnnda, Ulvse. Ilär iiift nägra ord tillt'ogas om 

 (le inogua och mogiiande äggens struktur. Längs oeii Wkndts uppgiflor angiil'vos 

 liär ofvau i sambaiid med deras uppgifter om ovariets struktur. Hul'vud.sakligen 

 har jag studerat G-unda Ulvfp's ägg, men G. segmentafa tyekes icke afvika derifräii. 

 Redan af Fig. 39 torde t'ramgii, att ]tlasiiuit iir vlda mindre tält i de 3 ceutrala 

 cellerua äfvensom i cellerna 2, 8 och 4 an i de lifriga. (Serien var tixerad i pi- 

 krinsalpetersyra ocii färga«! med pikrokarnuu.) Samnia eellers plasma är ocksä 

 mycket blekare. Det är snarast gulfärgadt. De yngre. oluiru ganska längt utbil- 

 dade äggen, hafva en rüd, tätare och kornigare plasma I de mogna äggen t'ram- 

 kommer syiinerligen ot'ta en af, som det tyekes, koncentriska trädar genomdragen 

 zon. hvilken merendels omgifver kärnan ganska nära. Frän densamma synas likväl 

 stundom afböjande trädar utsträla i ])iasmat. Fig. 39. 1 c och Fig. 49 c Tatl. VI. 

 Vid Starkare förstoring tyekes zonen bestä af mera läugdragna maskor. lunanför 

 deuna trädiga zon ser man i de mognaste äggen Fig. 39 1 c samt Fig. 49 a oeh c ett 

 helt eller här och der afbrutet band af nägot större. som det tyekes, mürkare koru. 

 I detsamma ser man merendels nägou förtätuing, och i denua förtätning skymta 

 ett eller ett par mera glänsande och nägot större körn. I cellen Fig. 49 c lag här 

 ett skarpt begränsadt, aHängt eller trubbadt spolformigt körn af gulaktig färg. Detta 

 kärnan omgifvande kornband äterkommer mycket konstant i de mognare äggen. 

 Granskar man ett större autal snitt, sä att man erhäller en fullständig öfverblick 

 öfver de förändringar, hvilka äggplasmat under raognaden undergär. sä tinner mau, 

 att nämnda kornband med ansvällningar framgär ur mera eller mindre sferiska, 

 mörkare kornmassor, som ganska väl begränsade ligga i de yngre cellernas plasma. 

 De antaga liksom dessa cellers heia plasma eu rödbrun färg. De ligga bredvid 

 kärnan. hvilken är iorskjuten frän cellens midt. hvilken icke heller de intaga. I 

 nägra celler. der kärnan ej kommit med |)ä snittet, har dock denna kornklump 

 synts ligga ganska ceutralt. Fig. 39 atr S. Formen vexlar visserligen nägot. hvil- 

 ket tili en del beror pä, att dess begränsning mot plasmat ej är skarp. Icke sällan 

 kunna frän densamma utgäende radiära strimmor ses i omgifvande plasma. Mindre 

 ofta har jag sett sä tydlig strälbildning ät alla hall, som Fig. 39 cellen atr^ fram- 

 ställer, men äfven dylika tydliga bilder hafva Hera gäiiger konnnit under mina 

 ögou. Denna kornmassa är tydligare ä preparat, framstälda af djur, som tixerats 

 med pikrinsalpetersyra an ä sublimatpreparat. Rhui'u jag icke specielt under.sökt 

 dessa bildningar torde det knappt behöfva päpekas, imru stärkt vissa af de be- 

 skrifna bilderna erinra om attraktioussferer. I plasmakuiau har jag visserligen sett 

 nägon tätare central del, en bläsformig kropp — ett cller Hera större körn, men 

 kan icke med bestämdhet pästä, att jag iakttagit centrosomer. Jag har icke haft 

 tillfälle att derpä pröfva de bättre metodcrna för centrosomcrs framställning. Kmel- 

 lertid framträda plasmamassorna alltför päfallande, för att de skulle kunnat helt 

 förbigäs. Sedan jag l)lifvit i tillfälle att äuyo undersöka dessa bildningar med de 



