78 D. Bergendal. 



tel i heia genoinskärningen. Alla dessa utföriiigsg.^ngar frän körtelcellenia sam- 

 manlöpa tili den opariga oviilukten. inen det är icke rigtigt att silga, det de alla 

 skulle samnianlöpa med det bakifrän konimande knippet äf sädana gängar, hvilka 

 stamma frän den bakoni nterus liggande bakre loben. A ett sagittalt snitt ser man 

 dessutom ganska tydligt. att äfven en stör mängd af dessa bakre utföringsgängar 

 genomsätta det dorsala epitelet i opariga Ovidukten. 



Hos Ghmda segmentatu bar jag ej närinare studerat dessa körtlar, men hvad 

 jag sett, ant\'der, att de äro lika \\w<\ töregäende arters, elunu kanske ej füllt sä 

 luägtigt utvecklade. Lang's ai'bildning (1. e. Taf. XIV Fig. 56) sj'nes ocksä passa 

 väl tillsammans med ofvanstäende redogörelse för Gundu Ulrcc. Liknande körtlar 

 oninämner och afbildar Wheeler (1. c. s. 182 PI. VIII Fig. 4) frän Si/ncoelidinm 

 utan att um dem lemiia nägra noggrannare upplysningar. 



Dessa körtlar hafva af Wendt erhäliit nanniet skalkörtlar, efter det Moseley 

 och V. Kennel antydt dem böra homologisera^: med andra plattmaskars skalkörtlar. 

 Lang och Iijima uäujna dem ägghvitekürtlar, och den senare tillägger (84 s. 70): 

 «Vermuthlich seceruieren sie jene Flüssigkeit, in welche die Eier und Dotterzellen 

 im Innern des Kokons tlottiren». Woodwoeth nämner intet om dem hos Phago- 

 cata. Chichkoff har tydligen ingen rigtig uppfattning af dessa körtlars förhällande, 

 ehuru han synes antaga här belintliga körtlar bidraga vid bildningen af kokong- 

 skalet. Hau sägei- 1. c. s. 102: ^<De plus, sur les coupes de certains exemplaires ou 

 observe dans le voisinage du cloaque, letpiel contient un cocon, une enorme accu- 

 mulation de glandes. qui contribuent evidemment anssi k la formation», men synes 

 icke hafva utredt, huru dessa körtelcellers sekret skulle inkomma i könskloaken. 

 Hallez. som väl hittills noggrannast skildrat kokongbildningen, synes emeliertid 

 icke hafva lagt nägon vigt vid dessa körtlar. De körtlar, hvilka han oumämner 

 (87. s. 24 och Plauehe I Fig. 1 och 2) äro tydligen ej de här ifrägavaraude. Om 

 de körtlarue Säger han blott: «l'eut-etre serventelles ä lubrefier les parois du canal 

 uterin». Att Hallez ej kommit att uärmare beakta de egentliga skalkörtlarne är 

 klart, da han ansett kokongskalet, vare sig kokongen skulle bildas i uterus (PI. 

 polychroa) eller i penishälan (T). Jadeum), afsöndras af uterusepitelet. Jag har redau 

 en gäng förut uttalat den niening, att de författare, som uppfattat denna körtel 

 säsoni skalkörtel, haft fulla skäl dertill. Frän Uteriporus kan jag nu visserligen ej 

 hemta direkta stöd för denna mening, da jag ej känner, huru dennas kokong bil- 

 das, eller ens säkert vet, om nägon sädan bildas, men jag har tillräckligt säkra bevis 

 lör, att sannua körtlars sekret hos andra Triklader användes för kokongens bildning, 

 och da denna körtel här myninir pä samma satt och visar .samraa reaktioner, tve- 

 kar jag icke att sä beuärana den äfven hos Uteriporus. l dess kraftiga utbildning 

 hos denna form skulle jag derföre vara böjd se ett bevis för, att denna form verk- 

 ligen ocksä bildar en kokong. likasom det ju är l)ekaut. att Gimda Ulvce lägger 

 ilylika. Deraf behöfver ej nödvändigt följa. att denna hos Uteriporus ocksä afsättes 

 i det t'ria. 



