Studier isivcr Turliellarier, 83 



Hv ilfl )il;itt icke tili Olli iiairoii ii|ii)niiit;- |i;i oviiliiktcii iutill livilkcii gulstookloben 

 lägger sig oc-h ujutcr sitt imicliull i Ovidukten. Hiir utijjorM nviduki ocli jiulstoi'k 

 fräu iifli med de tidii^astc tillj;i1ii>ili.ua stadionia ett oriraiiiskt lielt. ocli .alltefler.soin 

 <k' luiriuast Ovidukten liela<j;na celicrna onulauats tili jiulstockeellcr, är dessas säväl 

 soiii de l>akoni dein lieliiitii<;;a coUenias vä<i in uti densanima oiiiedolhart ijifveii 

 l'el kan oeksä förekoniina, atl en üriifkorniu; jruk-ell liksoin triui<;'er de linkoruiga 

 !<ysterc'ellerna i oviiluktvaji;gen i sär. nien iTirut lial'va de doek bildat en saminan- 

 häntraiide cellniassa Skulle gulstoeken vara af niyeket ^tor utstriickning och dess 

 i'iirliindningssträni; med Ovidukten ;lr snial (detta är i syinierliet tTn-hällandcl med 

 de tnlrika i;'ulkrirtelloliei'. livilka utt;ii l'ran Inikre tväi'gäende Ovidukten) hlir liar ett 

 parti ai' gulstockeu eller Ovidukten, hvilket ätniinstone tili en ))orjan synen tjeiist- 

 göni sasoni uttüriugsgäng. i'a sädana stallen kan man derföre nKijligen tala om 

 ett slags utt'üringsgängar för gulstoeklohen. eller — om mau sä \ili — om greuar 

 t'rän Ovidukten. Pä ett .sagittalt snitt geuoni ovidukttrakten liar Ovidukten väl ä 

 vcntrala sidan eu jenudiipamle af likadana eeller bestäende vägg, nieii ilen dorsala 

 väggeu ar mängen gäng a lauga sträckor hell bildad af celler med gulkorn. Stuu- 

 dorn tiiekas dessa celler af eu uästau härtin lamell tiukoruig plasma Fig. (i Tat!. 1 

 dz tili venster. i audra fall är äfveu denua försvuuneu. Pä vissa tvärsnitt geuouj 

 Ovidukten kuuua sä godt som alla väggeus eeller genom kornbildniug visa mera 

 eller miudre, fullständig omdaniug tili gulceller. Fig. 7 TaH. I visar ett stycke af 

 Ovidukten, som pä grund af sitt vägiga lopp äu skurits pä läugdcn och an ses i 

 mera eller mindre fullftndade tvärsnitt. Den torde alldele.'< tillräckligt belysa. huru 

 oviduktväggens celler uästau kuuua helt omdauas tili gulstoekceller. 



Pä grund af ofvanstäeude. bvari visats, 1) att i gauska unga stadier direkt 

 sammanhaug finnes emellan Ovidukten oeli gulstockloberua, 2) att guicellerna töm- 

 nias i Ovidukten« hälighet tlerigenom. att de skiljande cellerua uudanträngas eller 

 omdanas tili gulceller. samt 3) att i eu mängd oviduktceller. som synas icke füll- 

 ständigt omdanas tili gulkörtelceller, uppträda likväl enabauda korubildningar. t(jrde 

 det vara füllt berättigadt att tala oni ett intimt samband emellan gulstockarue ucli 

 Ovidukten, och att vidare draga den slutsats, att för l'teriporm ingen af de ofvan 

 anfönla asigterna om gulstockarues u]>pkomstsätt torde ega giltighet. Här anläg- 

 gas helt visrst gulstockarue säsom utknoppande gi'enar fraii den 

 ännu luiuen saknande, enkla vä f nadsst rä ug. som utgaende ifi'än 

 o van et stracker sig bakät. och hvilken utgöi- den unga Ovidukten .Man 

 skulle nu visserligeu kuuua invända. att i ännu tidigare stadier. an som statt mig 

 tili huds af Uteriporiis. kuima gulstoekkörtlarne sakna samband med Ovidukten, 

 churu de mycket tidigt hopvä.xa med denna. Denna möjlighet föreligger obestrid- 

 ligt. men de uppgifter, som företiimas i literatureu. torde icke stödja sig pä uuder- 

 sükningar af mycket yugre djur V'i hafva ocksä sett bade Iuima och andra för 

 fattare förklara. att förbiudelsen emellan Ovidukten och gulkörtlarne iuträder mycket 

 seilt, sedan gulkörtlarue redan äro mogna Dertill synes momentet 3 här ofvan 

 icke förklaradt genom ett slikt antagaade. Det synes mig ocksä redan a priori 



