55 
A 3 Hatt, fot eller skifvor gula eller röda eller gulröda. 
B 1 Smak besk; fot rödprickig. Besk Vaxskifling, N:o 10. 
B 2 Smak mild. 
C 1 Hatt slemmig. Fr ost- Vaxskifling, N:o G. 
C 2 Ej slemmig. 
D 1 Hela svampen svartnar på stötta ställen; 
skifvor fria. Svartnande Vaxskifling, N:o 4. 
D 2 Ej svartnande. 
E 1 Hela svampen blekt rödgul, ej klibbig; 
skifvor nedlöpande. Ängs-Vaxskifling, N:o 1. 
E 2 Svafvelgul, något klibbig. 
Gul Vaxskifling, N:o 5. 
E 3 Purpur- eller tegelröd. 
Skarlakansröd Vaxskifling, N:o 3. 
i^^Li^ 1. Ängs-Vaxskifling (Hygröphorus 
praténsis). 
Fig. 63. 
Rödgul med ljusare, nedåt afsm alnande fot. Skif- 
vor glesa, långt nedlöpande, åt båda ändar spetsigt 
afsmalnande. Hela svampen tämligen tät och fast, 
ej olik en kantarell. — Allmän å öppen skogs- 
mark och torra ängsbackar. — God matsvamp. 
i^i^i^L 2. Hvit Vaxskifling (Hygröphorus 
virgineus). 
Fig. 66. 
Till formen hk föregående, men vanligen mindre 
och till alla delar hvit. Allmän å ängs- och skogs- 
backar. God matsvamp. 
i^-V->L 3. Skarlakansröd Vaxskifling (Hygröphorus 
puniceus). 
Fig. 64. 
Hela svampen utvändigt blodröd eller purpurröd 
eller här och där med inblandning af gult, isynner- 
