45 
•j" Blek Rödskifiing, Bolmörtskifling (Entolöma 
lividum). 
Fig. 28. 
Denna är ofta större än Vårmusseronen och Silkes- 
inusseronen, med hvilka den har en aflägsen likhet. 
Hatten är gulblek eller grågulaktig. Foten hvit. Skif- 
vorna i början hvita eller gulbleka, sedan rödaktiga, 
djupt urnupna eller nästan fria från foten. Lukten 
egendomlig och tämligen stark, i början erinrande både 
om rättika och mjöl eller bolmört, slutligen om härsken 
olja. — Tämligen allmän på gräsbeväxta ställen i löf- 
trädslundar. Förkastlig. 
SI. 13. Mjölskifiingar, Klitopiler (Olitopilus). 
Dessa hafva rödt fröstoft och rödaktiga skifvor, 
men öfverensstämma i öfrigt med trattskiflingarna. 
i£i£i£ 1. Allmän Mjölskifling (Clitopilus orcélla). 
Fig. 29. 
Denna har någon likhet i form med Pudrade Tratt - 
skiflingen, men är mindre. Hatten är hvit med eller 
utan dragning i gråblekt. De rödaktiga, mycket tätt 
sittande skifvorna löpa långt ned på den hvita foten. 
Lukten erinrar om nymalet mjöl. — Allmän i både 
skogar och skogsängar. — God matsvamp. 
SI. 14. Tofsskifling-ar, Foliötor (Pholiöta). 
Dessa likna ringskiflingarna däri, att foten är fast 
förenad med hatten och försedd med ring, men skilja 
sig genom rostfärgadt fröstoft. Flere arter äro ätliga. 
