grönbruna små fjäll eller filttofsar på gul botten. Foten 
gulaktig eller nästan brokig af ljusare och mörkare 
gult. Rören små, i början ganska korta, grönbruna, 
äldre smutsigt gröngula, efter beröring med blåaktig 
anstrykning. Köttet gulaktigt, men blir efter brytning 
åtminstone fläckvis något ljusblått. Lukten Msk och 
behaglig. Smaken mild. — Tämligen allmän i barr- 
skog, på sandig botten. — God matsvamp. 
tyQ 7. Brunsopp (Bolétus bädius). 
Fig. 71. 
Hatten mörkbrun. Foten ljusare brun eller tätt 
brunkornig. Piporna först nästan hvitaktiga, sedan 
gröngula, efter beröring blågröna. Köttet vid brytning 
blånande närmast intill rören. Fröstoftet nästan rost- 
brunt. — Allmän i barrskog. — God. 
^^ 8. Sammetsopp (Bolétus subtomentösus). 
Fig. 73. 
Hatt gulgrön eller olivgul, fint flltluden, sammets- 
len. Foten gulaktig eller upptill något rödaktig af små 
rödbruna prickar, vid eller ofvan midten ofta något 
fårad eller försedd med antydningar till åsar eller 
ådror, som nästan bilda ett glest nät Rören höggula. 
F röstoftet nästan rostbrunt. — Allmän i skogar och 
lundar. — God. 
tyty 9. Rutsopp (Bolétus chrysénteron). 
Denna är nära besläktad med föregående, men 
afviker däri, att filtskorpan å hatten vanligen är mör- 
kare, olivbrun eller rödaktigt gråbrun och oftast rutigl 
söndersprucken med smultronröda eller i början hvit- 
aktiga sprickor. Foten är ock vanligen till stor del 
smultronröd och pipornas gula färg drager i grönt samt 
blir vid beröring blågrön. Köttet blånar vid brytning, 
