47 
SI. 15. Fränskiflingar, Hebelömer 
(Hebelörna). 
Dessa likna niusseronerna, men hafva rostbrunt 
fröstoft och gråbruna skifvor. De flesta arterna ha en 
stark rättikartad lukt och äro oanvändbara. 
*j* A.llmän Fränskifling (Hebelöma crustuliniförme). 
Fig. 24. 
Hatten hvitaktig eller brunaktig. Foten hvit, van- 
ligen något småfjällig. Skifvoma kring foten afrun- 
dade eller urnupna, lerfärgade eller gråbruna, i eggen 
något ojämna och försedda med små vattendroppar 
eller mörka punkter. Lukt frän, obehaglig. — Allmän 
i både barr- och löfskog. — Giftig. 
t SI. 10. Bitterskiflingar, Flammulor 
(Flammula). 
Dessa likna i storlek, form och färg mest den Släta 
Tofsskifiingen samt växa liksom denna på stubbar 
och stockar, men igenkännas lätt därpå, att de sakna 
ring på foten. Flera hithörande arter ha mycket 
bitter och obehaglig smak samt äro fördenskull oan- 
vändbara. 
t 81. 17. Kragskiflingar, Strofårior 
(Strophåria). 
Dessa äro försedda med ring på foten och likna 
tofsskiflingarna, men hafva brunsvart eller violettsvart 
fröstoft och till följd däraf mörkare skifvor. Från 
champignonerna igenkännas de därpå, att skifvoma 
