79 
•j* 15. Gallsopp (Bolétus félleus). 
Fig. 69. 
Denna är i början tämligen lik Stensoppen, hvar- 
för nybörjare varnas för förväxling. Färgen å både 
hatt och fot är smutsigt grågulaktig och ådernätet å 
foten är mera grofmaskigt, än hos Stensoppen. Rören, 
som i början äro hvita, blifva snart rödletta eller rosen- 
röda. Fröstoftet är köttrödt med dragning åt roströdt. 
Smaken är besk. — Tämligen allmän i barrskog. 
QQ 16. Sträfsopp (Bolétus scåber). 
Fig. 72. 
Denna art igenkännes bäst på foten, som är skrof- 
lig eller sträf af en mängd små vårtor eller fjäll, som 
vanligen ha mörk färg, medan foten i öfrigt är hvit. 
Rören äro aldrig gula eller röda såsom hos de förut 
beskrifna arterna, utan i början hvita eller hvitaktiga 
och sedan mer eller mindre smutsiga af det mörka 
fröstoftet. Hattens färg mycket olika på olika exemplar, 
än grå eller gråbrun, än nästan tegelröd, isynnerhet 
i aspdungar. Köttet och rören blifva icke sällan 
svartaktiga å äldre exemplar. — Mycket allmän i löf- 
och blandskog i hela landet ända till långt upp på 
fjällen. Framkommer redan i slutet af juni. — God 
matsvamp, men mörknar gärna vid tillagning. 
"f 17. Blåsopp (Bolétus cyanéscens). 
Hatten och större delen af den trapplikt ihåliga 
foten nästan halm- eller sämskgul och filthårig. Fotens 
öfre del, som omslutes af hatten före dennes utslående, 
är i början rödaktigt hvit, sedan gul och ullig eller 
flockhårig samt nästan hopknipen och tydligt skild 
från den nedre delen af foten. Rören först hvita, sedan 
hvitgula, vid beröring strax blånande. Fröstoftet hvitt. 
Köttet är hvitt, men blir vid brytning ögonblickligen 
